Tre lakrits.
En nickel, tack.
De kostar en penny i affären, Lavinia.
Här i lägerkiosken kostar tre stycken en nickel.
Varför är ni inte ute och leker med de andra?
- De hatar mig. - Det gör de.
Hördu, mamma.
Hö äter hästar.
Förlåt.
Mamma, går kylen bra?
Ja.
Bara den inte går iväg då.
Du är för rolig.
Det är bara dumt.
Kylar har inga ben.
Vad läser du? Visa mig.
True Vice.
Sånt här trams förgiftar din hjärna.
Om du inte läste serietidningar jämt, kanske du kunde få mer vänner.
Vill du bli omtyckt?
Vill du det?
Sluta att vara så trumpen.
Le.
När du tittar på folk, se inte så surmulen ut.
Försök att vara lite roligare?
Som Bobby?
Trivs jag att jobba här?
Jag sliter hela dagen med att laga mat åt 100 barn,
så att ni kan få ha sommarlov.
Jag svettas blod för er och vill inte höra några sarkasmer.
Får vi bada?
Ja.
Ta med den där.
Kom igen.
Jag behåller denna.
Släpp inte Bobby ur sikte.
Hur är vattnet?
Kallt.
Men du har nog med späck att hålla dig varm.
Kom så badar vi.
Jag ska inte bada och inte du heller.
Vad ska vi göra då?
Ingenting.
Toppen.
Gå och sätt dig där. Rör dig inte.
Bobby!
Dumma unge.
Hallå! Stanna!
Stäng av motorn!
Bobby! Jag vill se honom.
Jag vill se min son!
Vad hände? Vad gjorde du?
Vad sjutton hände, Benjamin?
- Förlåt. - Släpp mig.
- Släpp! - Förlåt mig!
Var är badvakten?
Var är den lille skiten?
Var var du någonstans?
Var var du?
Du mördade honom!
Ni mördade mitt barn.
Ni är alla skyldiga.
Varenda en av er.
Allihopa!
Varenda en av er!
Ni mördade min fina pojke.
Min kille. Bobby.
Bobby?
Älskling.
Nej!
Försök att andas.
Det känns som att du vill dö men du är inte död.
Jag bytte ut sista injektionen mot drogen baklofen.
Jag hittade den på mitt förra jobb när jag forskade på mediciner.
Den skrivs ut till patienter med muskelspasmer och MS,
och den kan likna en hjärnskada om man överdoserar rätt.
Det tar några dagar innan den lämnar kroppen.
Rör mig inte, din bitch!
Hör här, du kommer att skada dig.
Du måste lita på mig.
Aldrig.
Jag vet inte hur så många kroppar...
Okej, Vinny!
Det är bara jag.
Jag har lite mat.
Jag kan nog inte äta.
Försök. Du måste bli starkare.
Killen jag nämnde, han är snart klar med ditt nya pass.
Du får ett nytt namn, ett nytt liv och blir äntligen fri.
Alla tror att du dött.
Låt mig kolla din puls.
Varför gör du det här?
Sist vi sågs använde du mig som lockbete för massmördare.
Är detta också ett sjukt experiment?
Jag försöker bara ställa allt tillrätta.
Varför?
Jag vet att något väntar oss när vi dör...
...och jag vill komma till det trevligare stället,
inte det andra.
Du skulle ha låtit mig dö.
- Brooke, glöm att du såg det där. - Margaret ska ha ett gig?
CAMP REDWOOD MAT-& MUSIKFESTIVAL
Visste du om det?
Glöm det, Brooke.
Glöm henne.
Jag hade fel.
Jag har en anledning att leva.
Att få se henne dö.
Jag måste åka dit.
Det är inte värt det.
- Du kommer få ett nytt liv. - Hon stal mitt liv.
Ettusenåttahundratjugofem dagar.
Det var så länge jag var instängd.
Jag räknade varenda dag.
Jag räknade dagar, sprickor i taket.
Jag räknade hur många gånger jag blinkade per timme,
bara för att inte tänka på allt som jag gick miste om.
Men det går inte att undvika tänka på det.
Årtiondet som man aldrig fick chans att leva i.
Åttiotalet var Amerikas morgon och jag spenderade morgonen i fängelset,
tack vare en lögnaktig bitch.
Brooke...
Jag kan inte vrida tillbaka tiden, jag önskar att jag kunde det...
Men det finns ett ställe där 80-talet aldrig tar slut.
Om du får i dig tillräckligt med vätska
och du äter upp, som en snäll liten värsting,
så kör jag dig dit.
Jag trodde att sånt här inte fanns kvar.
Nej, det gör det inte egentligen. Inte längre.
Det finns bara några kvar i hela staten.
Ett utdöende släkte.
Kom igen.
Du såg bra ut där på banan.
Jag behöver öva lite på att åka baklänges,
men tack, det här behövde jag.
Det är inte för sent. Du måste inte åka tillbaka till Redwood.
En dag i solen suddar inte ut fem mörka år.
Jag måste åka dit.
Hej, ursäkta...
Jag hörde att ni pratade om att åka till Redwood.
Min bil pajade på vägen till flickvännen. Hon bor på vägen dit, jag betalar bensin.
Jag brukar inte ge främlingar skjuts.
Alla är främlingar tills man möts. Jag heter Bruce.
Vi måste gå.
Kom igen.
Lycka till.
Inga problem. Ha en bra dag.
Vet vi ens vad vi tittar efter?
Jag känner igen batteri och oljesticka.
Kan jag ta en titt?
Jag har fixat några skrothögar.
Då ska vi se...
Okej, jag tror jag ser felet.
Fördelardosan var lös.
Prova att starta?
Och nu?
Klappat och klart.
Tackar.
Ingen orsak.
Jag tror på karma.
Hallå!
Hoppa in!
Din främlingspolicy då?
En kille som dykt in under luckan är ingen främling längre.
FÖRSVUNNA
Hur långt ska du?
Var bor din flickvän?
Lite längre uppåt. Jag känner igen avfarten när jag ser den.
- Så hon väntar på dig? - Jajamensan.
Varför ringde du inte och bad henne att hämta dig vid rullskridskorinken?
Hon gillar inte att köra. Vägarna skrämmer henne.
Jag hörde om det på nyheterna. Det händer överallt.
Man är ute och kör på kvällen
och ser en bil åka emot en med lyktor släckta.
Då blinkar du med dina så att han ska fatta att slå på lyktorna,
bilen gör en U-sväng och följer efter dig hem...
...och mördar dig.
Det finns ren ondska.
Du försöker att skrämma oss.
Jag har haft att göra med folk som du varenda dag i fem år,
folk som kontrollera andra med rädsla. Det funkar inte med oss.
Vi gjorde ett misstag, skjutsen är över.
Jag småpratade bara.
Ursäkta om jag sa nåt som gjorde dig upprörd.
Kör in till kanten.
Jag var bara artig.
Håll käft.
Du måste hoppa ut nu.
Jaså...
Donna?
Det är superhett ute. Jag kan få värmeslag.
Det vill du väl inte ha på samvetet?
Vi ber dig inte igen.
Fan.
Helvete.
Är allt okej? Det finns ingen bensinmack på länge.
Allt är bara bra.
Är ni tillsammans?
Vi har precis träffat honom.
Han övertalade oss att ge honom lift.
Såg ni inte affischerna om försvunna tjejer längs motorvägen?
Jag behöver se legitimation.
Fan! Kör!
Fan ta er!
Kom igen!
Vad i helvete?
Varför är du så knäpp?
Jag har träffat dig förut.
Varför är du fortfarande klädd så där?
Jag är död, kompis. Och det är jag inte ensam om här.
Hörni, han kom bara över. Han verkar ofarlig.
Det är mr Jingles, idiot.
Den här jäveln stack ner oss. Jag känner igenom.
Vänta!
Montana sa att vi inte fick döda...
...förrän festivalen.
Fan.
Okej.
Då tar vi med honom.
Du lämnade stället.
Om du kommit tillbaka hit av fri vilja måste du vara knäppare än vi trodde.
Han gav mig inget val. Ni måste släppa mig.
Jag kom hit för att döda Richard Ramirez.
Han är redan död. Jag såg dig mörda honom.
Ramirez har djävulen på sin sida och han är på väg hit nu.
Vem bryr sig? Den jäveln högg huvudet av mig.
Han måste betala.
Ray, få mig inte att hugga dig igen.
Jag fattar inte. Är ni alla spöken?
Är du hjärndöd, eller?
Du mördade hälften av oss, minns du?
Du och Margaret är sjuka i huvudet och vi hamnade i er väg.
Inget av det här är vettigt.
Vi spenderade de första månaderna efter att vi dött
med att gå omkring och känna oss förvirrade och arga.
Tiden existerar inte här, så åren kändes som minuter.
Hur känns det att vara ett spöke?
Det är faktiskt inte så illa.
En ständig känsla av ensamhet och längtan,
men så kände jag när jag levde med...
- Känner ni smärta? - Ja.
Och rädsla.
Men vi kan känna njutning med.
Att döda folk är helt fantastiskt.
Speciellt utan några konsekvenser.
Och därför tänker vi döda varenda jävel som kommer hit till Margarets festival.
Det vore galet.
Varför ska ni göra det?
Så att vi kan komma härifrån.
Nyligen fick två döda kroppar mycket uppståndelse i pressen.
En hel musikfestival som slaktas?
Det kommer att dra hit alla världens paranormala detektiver och spökjägare.
En av dem kommer att lista ut vad som håller oss kvar här.
Denna jävla förbannelse.
Fattar ni inte?
Ni slipper världens fasor.
Nej, inte riktigt. Tror du att vi är ensamma här?
Vi är inte ensamma.
Det finns någon mer här. En kvinna.
Hon bär ett vitt nattlinne och hon terroriserar oss jämt.
Ingen vet varför hon hatar oss så.
Det vet jag.
Det är min mamma.
Den första massakern var inte 1970. Det skedde en 20 år tidigare.
Det var antagligen då som blodsförbannelsen började.
När det först öppnades hette lägret något annat.
VÄLKOMMEN HIT!
Camp Golden Star.
En liten blomstrande blomma efter kriget
som tog livet av 400 000 amerikanska själar,
inklusive min far.
Som tur var fanns det lediga jobb där.
Det var ett hårt arbete och lönen var usel, men...
Gratis barnomsorg var något en ny änka inte kunde tacka nej till.
Hon hatade det.
Hon var alltid så arg.
När jag såg in i hennes ögon såg jag aldrig någon kärlek.
Bara hat.
Och sedan...
dog Bobby.
Jag ville åka hem, men mamma vägrade.
Jag förstod inte varför.
Tills en natt.
Mamma?
Det behövde göras, Benji.
De behövde få betala för vad som hände med Bobby.
Det är okej, älskling.
Kom till mamma.
Du lyssnar aldrig, eller hur?
Han var din lillebror.
Du skulle ta hand om honom.
Benjamin.
Benji! Kom hit!
Benji!
Förlåt.
Camp Golden Star stängdes och tio år senare öppnade Camp Redwood.
De hade ändrat namnet, men de kunde inte sudda ut ondskan.
Hennes blod hade sipprat ner i marken med hennes sorg och ilska.
Kanske är det därför ni är fast här.
Det är därför hon jagar er, hon hatar lägerledare.
Den enda som hon älskade var min bror.
Vet ni var min mor är nu?
Xavier kan visa dig.
Varför jag?
Skicka Chet.
Jag går aldrig tillbaka dit.
Okej, jag ska visa dig.
Jag går inte närmare.
Jag hann springa undan sist. Vill ej veta vad som händer om hon kommer ikapp.
Hej, Benji.
Jaha, du är vuxen. Lika lång som din far.
Det är okej, raring.
Kom till mamma.
Har du varit här hela tiden?
Stackars Benji.
Jag kan se hur kugghjulen roterar.
Är Bobby här med?
Säg inte hans namn!
Jag saknar din bror så mycket.
Jag letar efter honom varje dag.
Ibland kan jag...
höra honom låta rädd, men...
Jag hittar honom aldrig.
Så jag är fast här och plågas,
precis som gudinnan vars barn slukades upp av marken.
Jag har försökt att förgöra mig själv.
Varje gång föds jag på nytt till detta förbannade ställe.
Och så en dag kände jag något.
En vibration, något... primärt.
Min lilla baby.
Men det var inte han.
Det var du.
Jag såg blicken i dina ögon.
Som att du ville stoppa tiden. En mor förstår.
Du var lycklig.
Så patetiskt.
Som du svärmade för den där... flickan.
Vad menar du?
Vad gjorde du?
Du borde ha förstått.
Flickan var redan galen.
Jag behövde bara ge henne en liten knuff.
Nej.
Varför berättar du det här?
Varför visar du dig för mig nu?
Jag tycker inte om dig.
Men nu är det äntligen dags.
Jag vill att du vet.
Det var jag.
Jag tog det du brydde dig om och använde det...
- ...för att förstöra dig. - Varför hatar du mig?
Det var fel son som dog den dagen! Det skulle ha varit du!
Det vet jag.
Fattar du skulden jag känt? Vad den har gjort med mig?
Ja, självklart.
Du blev ett monster.
Såg du det?
Jag såg allting.
Jag såg dig döda dem alla.
Men en... föddes på nytt.
Ramirez.
Han dödade min fru, mitt barns mor.
Ditt barn?
Ja, en son. Jag har en son.
Han är det enda som jag bryr mig om.
Och så länge Ramirez är fri kommer min son aldrig vara trygg.
Jag måste få slut på det.
Det här tar aldrig slut...
Jag tänker spendera varje ögonblick...
i all evighet med att se till att du...
brinner i olidliga plågor...
och får lida precis som jag.
Det är vad du förtjänar.
Jag känner dig, Benji.
Jag känner dig.
Bättre än du känner dig själv.
Från det ögonblick du föddes,
så visste jag att du var...
en parasit, som sög allt från mig.
Ett gift som besudlar och förstör allt du rör vid.
Jag tycker synd om din son.
Det gör jag.
Med en far som du, vore det bättre att han dog.
Mamma hade rätt i alla fall.
Tala inte med främlingar.
Herregud. Vad hände?
Karma är en bitch, tjejer.
Vakna nu, lilla stumpan.
Ni var så nära.
Ett par avfarter till, så hade ni kommit fram till festivalen.
Var är Donna? Vad har du gjort med henne?
Hon mår prima.
Se här.
Nej.
Du har två val.
Antingen lägger du in växeln och gasar
och får se den store Billy Idol på konserten
eller så kan jag skjuta dig i ansiktet och släpa henne själv.
Asfalt är så skoningslöst.
De här gamla vägarna är som rivjärn.
Kläderna slits av i 60 km i timmen.
Vid 70 så rivs huden av som vått papper.
Skelettet skavs ner till stumpar när du försöker hålla upp ansiktet.
Med en liten vägbula...
...så studsar du iväg.
Och då börjar små bitar falla bort.
Hur många har du dödat?
Fem än så länge. Men jag hoppas att komma ikapp Ramirez till jul.
Han har tagit tretton. En dag vill jag gå om självaste Bundy.
Så jag dör...
eller släpar min vän tills hon dör?
Ja, precis så.
Vet du vad?
Fan ta henne.
Hon skulle inte ha gett dig skjuts.
Jag börjar att gilla dig.
Vad väntar du på?
Gör det!
Fan.
- Donna, vänta! - Fan heller!
Jag ska strypa den jäveln.
Det vill du inte.
Han får inte komma undan.
Det sa jag inte heller.
Jag trodde inte det var möjligt men det är värre än jag trodde.
Vad har du sysslat med?
Du annonserade festivalen så fort att vi inte hunnit med något.
Vi har varken cateringfirma eller förfriskningar.
Ge dom en limpskiva och en mugg vatten.
Det går inte. Folk betalar tusen dollar per skalle.
Det är så man går med vinst, idiot. Säg inte emot mig.
- Kom ihåg vem du är. - Jag är din man!
Du är en överreklamerad assistent som saknar både talang och vision.
Förresten, pojktoaletten är full med tallbarr.
Gå dit och sopa undan allt skräp med din hängkuk.
Då gör den åtminstone någon nytta.
- Här måste du... - Det är här...
Vad i hela helvetet är det här?
Så var vill du ha artisterna?
- Vilka är ni? - Det är Kajagoogoo, din idiot!
Limahl, tänker du spela "Too Shy"? Jag älskar den.
Det är den enda vi tänker spela. Det är vår enda hit!
Det är den sången alla vill höra.
En enda sång? "Never Ending Story", då?
Den är från min solokarriär. Jag kan inte spela den med bandet.
- Bara en sång... - Vad gör du?
- Jag ska sopa upp. - Okej.
Montana. Jag trodde att du dött.
Det gjorde jag. Jag är...
Det spelar ingen roll. Jag glömde av vad jag saknat tills jag såg dig.
Jag vet vad jag har saknat.
Herregud!
Liftardagarna är över, ditt äckel.
Vad gör du?
Det räcker så. Redwood är så nära att jag kan gå dit.
Du har gjort mer än nog.
Vänta.
Jag kommer med dig.
Jag måste se hur det slutar.
Herregud.
Vem fan är du?
Jag är ditt största fan.
Vill du ha en autograf eller nåt?
- Vi har den redan. - "Vi"?
När man skriver kontrakt med djävulen måste man läsa noga.
Nej. Fan också!
Killar? Jag har lite godsaker åt er.
Herregud.
Du borde inte vara här.
Du förtjänar inte att sitta här där han dog.
Du har redan tagit så mycket från mig.
Du får inte ta platsen där jag sörjer honom.
Du har inte ensamrätt på att sakna honom. Jag saknar honom jämt.
Jag tänker på honom varje dag.
Jag döpte min son efter honom.
Bobby. Han...
Han kommer att växa upp och bli lika envis som Bobby.
Du borde vara med din son.
Det går inte. Jag måste möta Ramirez.
Du är en dåre.
Han är i lag med krafter som du inte har en chans emot.
Jag vet.
Men vad vore jag för man, om jag inte gjorde allt jag kunde
för att skydda min son?
Du gjorde ett avtal med djävulen och Ramirez är här för att kräva in det.
Tar han livet av dig, kan du vara säker på att inte komma tillbaka...
Men dör du av din egen hand...
...kommer du tillbaka för evigt.
Om du verkligen vill skydda honom, så gör du vad du måste.
Bobby?
Jag vet att du är där.
Hör du mig? Förlåt mig.
Jag tänker inte förbanna min son som jag förbannade dig.
Undertexter: Anne Larsson