EN DAG FØR HALLOWEEN 1989
Fortapt i et minne?
Tenker på fremtiden, faktisk.
Kan dra hvor jeg vil når dette er over. Gjøre hva som helst.
Jeg må få meg et nytt personnummer, men ellers...
...er jeg ingen.
Hvor tenker du å dra?
Jeg vet ikke.
Kanskje Australia.
Jeg har alltid likt de Crocodile Dundee-filmene.
Den første, i hvert fall.
Jeg finner ut av det.
Så snart Margaret er død og ikke kan skade noen igjen.
La oss dra tilbake til motellet til det blir mørkt.
Så kan vi snike oss inn. For risikabelt i dagslys.
Men i mellomtiden bør du begynne å spise.
Margaret har sikkert den gal-person-styrken,
og du vil trenge styrken hvis du vil bli den siste jenta.
Siste jenta?
Ja, du gikk jo glipp av 80-tallet.
Alle skrekkfilmer har en siste jente.
Den som overlever alt og lever for å fortelle historien.
Som jeg ser det, er det enten deg eller Margaret.
Hvorfor ikke deg?
En svart siste jente?
Kjære, de dreper folk med min farge først.
Jeg er Stacey Phillips.
Har noen fortalt deg at du er helt lik Brooke Thompson?
Ja, alltid.
Hvorfor kan jeg ikke ligne Michelle Pfeiffer?
Er dere her for festivalen?
Absolutt.
Jeg visste det.
Har hørt om Brooke-og Jinglesfans, men aldri møtt noen.
Kostymet ditt er utrolig.
Men det tok sikkert ikke mye innsats.
Jeg er med pressen.
National Enquirer. Jeg vet de fleste syns vi er ei blekke...
...vi er det, men det betaler regningene.
Jeg skriver bøker for det meste, om seriemordere.
Jeg har skrevet en om Bundy, en annen om Ed Gein.
Det er morsomt, for på 70-tallet brydde folk seg bare om Bigfoot
og romvesener, Loch Ness-monsteret,
all den der Leonard Nimoy, In Search Of...-dritten.
Men 80-tallet har vært om seriemordere.
Menneskelige monstre.
Min nye bok handler om Brooke og Jingles og massakrene ved Camp Redwood.
Så morbid.
Morbid er hvor pengene er.
For meg representerer den leiren alt som var galt med 80-tallet.
Et skall av sunnhet som dekker et voldsomt mørke.
Vært på videregående i det siste?
Det er ikke John Hughes.
Ungene tar kokain, har med skytevåpen på skolen.
Alle disse homofile britiske musikerne som later som om de er streite.
Historien vil se på 80-tallet som pisspreikets tidsalder.
Ærlig talt, med Iran, Contra, AIDS, TV-serien Small Wonder og crack,
så er jeg sikker på at 80-tallet vil være slutten på verden.
Hyggelig å møte deg.
Forhåpentligvis ser vi deg i leiren.
Skal du spise det?
Vær så god, kjære.
Hun kjente meg igjen, jeg vet det.
Hun kan ikke det, du er død.
Går det bra? Du ser ikke så bra ut.
Redwood.
Jeg må til Camp Redwood.
Gode nyheter. Du er nesten der.
Og heldigvis for deg har jeg en svakhet for haikere. Hopp inn.
La oss feste.
Go-Go's-fan?
Ikke jeg heller.
Jeg liker ikke den "new wave" -dritten.
Eagles, kompis, da snakker vi. CCR, Bob Seger.
Det handler om historiefortelling.
Hva kan vi få inn her ute?
Faen.
Hva har skjedd med hendene dine?
Mine haike-og spilledager er nok over.
Kvinnfolk, kompis. Hva kan jeg si?
Jeg liker de sprelske.
Skal møte et par ved festivalen.
De kan virkelig feste.
Å, der ja.
Er det noen der?
- Hjelp meg, jeg kan ikke... - Hører du det?
Hører hva?
Faen ta!
I GÅR KVELD
Vi må få deg på sykehus.
- Jeg har deg. Jeg har deg. - Takk.
Ok, her.
Vi prøver å høre på Creedence!
Vær så snill, bare slipp meg løs.
Jeg skal ikke si noe.
Er det det beste du klarer? Seriøst?
Jeg forventer mer av Mary Kay.
Du har denne flotte bilen.
Betyr ikke det at du er en skikkelig god selger?
Innen midten av 90-tallet vil nok Mary Kay eie halvparten av eiendommene
i New York, og all den jævlige gjelden i Latin-Amerika.
De fleste biler på veiene vil være rosa.
Og det beste du klarer er: "Vær så snill, bare la meg gå?"
Hva ville du si hvis jeg fortalte deg
at du kan forandre...
Jeg har et spørsmål, Courtney.
Hvor lenge siden er det du begynte å jobbe for meg?
Fire år, tre måneder og femten dager.
Så da burde du vite at når noe forferdelig skjer,
er jeg den første som får vite det.
Ja, for det meste.
Så hvorfor i helvete tok det deg så lang tid å fortelle meg at en av våre
hovedakter har blitt drept?
Jeg var redd! Hjernen min var frosset. Jeg stakk nesten av.
De er døde, Courtney. Kajagoogoo er døde!
Hvordan kan jeg stole på at du holder deg rolig når noe
svært viktig skjer?
Vi må ringe politiet.
De vil samle inn bevis.
Sikkert stenge ned leiren.
Ingen vil komme hit når de finner ut
at musikere blir slaktet.
Du skal få dette marerittet til å forsvinne.
Du skaffer en rull med plastflak,
en eske søppelposer, et par gode gummihansker,
og en skarp slaktekniv,
og du skal bli kvitt alle disse likene.
Jeg kan ikke gjøre det! Jeg er en liten, småvokst mann.
Derfor skal du kutte dem i små biter.
Og du må rengjøre hele bussen med klor.
Den må være plettfri.
Det kan ikke være en dråpe blod igjen!
Hvordan kan du være så kald rundt dette?
Har du ikke noen empati?
Alt kommer til å gå bra, Courtney. Alle kommer fortsatt.
Ingen har tenkt å gå glipp av jævla Kajagoogoo
og deres ene hit.
Sett i gang!
Vi har aldri vært bedre.
BILLY IDOL ANSATT
Hei, kompis. Er du med Idol-mannskapet?
- Ja. - Hva har du der?
Billys ringer.
Ikke rør sølvet.
Men jeg har noen av Steves plektre.
Hei, hvem er du med?
- Satan. - Kult.
Big Ben.
Jeg ser du fikk invitasjonen min.
Du skulle aldri gått etter familien min.
Jeg sa at det ville koste deg hvis du noen gang lurte meg.
Og jeg gjorde deg en tjeneste.
Du hadde glemt hvem du var.
- Men du husker det nå, ikke sant? - Jeg skal gjøre slutt på deg her.
Kom igjen.
Faen, kompis, jeg så dere ikke. Går det bra med vennen din?
Han slapp unna.
På grunn av deg.
Vent litt. Jeg kjenner deg.
Du er Richard Ramirez. Bildet ditt er overalt i nyhetene.
Purken leter deg. Fy faen!
Night Stalker?
- Du har drept sytten mennesker! - Det skulle blitt nummer atten
- til du rota det til. - Nei, vent.
Jeg er en stor fan.
Seriøst, du er en stor inspirasjon.
Jeg prøver å komme inn i blodspillet.
Prøver på mange lik.
Flere enn deg, til og med.
Kom å se på dette.
Ikke for dårlig, ikke sant?
Hun er nummer seks.
Etter denne festivalen blir det åtte.
De to tispene som tok tomlene mine er på vei hit.
Det er metall.
La meg hjelpe deg å jakte på denne fyren.
- Det er det minste jeg kan gjøre. - Dette er ikke en jente.
- Jeg jakter storvilt. - Ja.
Kjenner du til Mr. Jingles?
Han er en legende.
Var det han?
Jeg vet ikke.
Det er mye terreng her. Hvordan skal vi finne ham?
Min mester vil vise oss veien.
Jeg vet dere er der inne.
Ikke åpne.
Hei, Donna.
Jeg vet hvem dere begge er.
Hvordan?
Kom til rommet mitt og se.
CAMPMORDER DØR MED SPRØYTE
Jeg har studert massakren ved Camp Redwood i tre år.
Du kan si jeg er verdens ledende ekspert på den.
Det vil si, bortsett fra deg, Donna.
Her er den.
Hvordan kan du mitt navn?
Jeg hørte først om deg
da jeg studerte Jingles' flukt fra Red Meadows hospital.
Han fikk aldri besøk, men du besøkte han en uke før han flyktet.
Jeg gikk grundig til verks om deg, leste avhandlingene dine om seriemordere,
fant ut om faren din.
Huff.
Jeg kjenner deg ganske godt.
Men det var ikke før jeg så dere sammen i kafeen
at jeg innså at det var deg ved henrettelsen.
Måtte betale direktøren 1500 dollar for denne.
Så hva gjorde du?
Ga henne noe for å senke pulsen nok
til å overbevise alle at hun døde?
Det eneste jeg ikke kan finne ut av er hvorfor.
Mye anstrengelser for å gå gjennom dette. Veldig risikabelt.
Hva er forbindelsen mellom dere to?
Hevn.
Brooke.
Vi er den beste historien hun har hatt.
Hun lar oss ikke slippe unna med mindre vi gir henne en enda bedre historie.
Greit, jeg er hekta. La oss forhandle.
Vi forteller deg alt.
Du smugler oss inn i leiren i bagasjerommet ditt,
og når vi kommer dit, gir vi deg en rundtur,
viser deg hvor alt skjedde, forteller deg hvordan det skjedde.
Og til gjengjeld lar du oss gå.
Du avslører aldri Donnas identitet, og du forteller ingen at jeg lever.
Ikke før boken kommer ut.
Virker rettferdig.
Men hva er den nye vinkelen du hinter om?
Gi meg en smakebit.
Jingles drepte ikke alle de menneskene på 70-tallet,
og jeg drepte ikke noen for fem år siden.
Vel, unntatt Montana i selvforsvar.
Det var Margaret Booth.
Det er derfor vi skal dit. Rettferdighet.
Hvis dere kan bevise for meg at Margaret Booth
er en av de ondeste og produktive seriemorderne noensinne,
så spanderer jeg førsteklassebilletter til Paris.
Det blir bedre.
Første gang er alltid verst.
Jeg... følte alt.
Smerte, frykt,
den plutselige frakoplingen fra alt.
Som om du driver i verdensrommet.
Ja!
Alene, for alltid.
Hvor mange ganger har du dødd?
Jeg har mistet tellingen.
Eller kanskje jeg har glemt det.
Deler av deg blir borte.
Nei! Jeg kan tåle smerten, men jeg kan ikke glemme hvorfor jeg er her.
Jeg kan ikke svikte sønnen min.
Ramirez må dø!
Kan spøkelser bli høye?
Nei, men det føles godt å late som.
Men du kan få orgasme?
Ja, jeg lager ikke reglene.
Vi kan føle forbigående nytelse.
Vi kan føle smerte, redsel,
lykke, forelskelse, men den eneste følelsen som varer er en konstant lengsel.
Etter hva?
Å leve, å være død, å være alt annet enn å sitte fast her.
Derfor kommer jeg til å drepe alle som setter sin fot her.
Kanskje vil publisiteten bringe noen som kan hjelpe oss vekk herfra.
Og fungerer ikke det, så blir det flere mennesker for moro og sex
og gode samtaler.
Men...
Jeg vil bare bli distrahert.
Enklere å bare få kabel-TV installert.
Hva om jeg blir her? Jeg kan sørge for alle de tingene.
Moro og sex, gode samtaler, definitivt distraksjon.
I hvert fall i 50 år eller så.
Hvis du tror du kan få den elefantsnabelen hard
i 70-årene, så er du sprø.
Og ikke den typen jeg liker. Og hva med kona di?
Jeg hater henne. Jeg vil bare være med deg.
Jeg elsker dette stedet, og deg, og det føles bare som hjemme for meg.
Ville du gjort det for meg?
Det er ingenting der for meg.
Åtti-tallet er over.
Folk tar ikke engang kokain lengre.
Motene er kjedelige, masse flanell.
Og lykke til med å finne en aerobics-time.
Jeg elsker deg, Montana.
Du er 80-tallet for alltid.
- Kan du lage mer bråk? - Du, jeg traff ham med en bil.
Hvor stor trussel kan han være?
Jingles på sitt beste er farlig.
En skadet Jingles er dobbel så dødelig.
- Er han en jungelkatt? - Han er min største fiende.
Jeg vil bare sørge for at han dør her, i denne leiren.
Hva har han gjort mot deg?
Har du noen gang vært i siget? Når hver avgjørelse er rett,
hvert trekk fungerer, og alle bare ligger et trinn bak deg?
- Visst faen. - Når du vet at ingenting kan stoppe deg.
Det var slik det var. Rett før jeg ble tatt.
Jeg kunne fortsatt å drepe i årevis.
Men Jingles forrådte meg.
Og for det skal jeg ha min hevn.
Jeg vet akkurat hva du føler.
- Hvem faen er du? - Nok et av Jingles' ofre.
Kom igjen, jeg vet hvor han er.
Ja, greit.
Når liket hans er helt avdekket vil han komme tilbake.
Han vil ikke kunne styre seg.
Som en forbryter til et åsted.
Vet ikke hvorfor vi gjør det. Kanskje vi prøver å huske de siste øyeblikkene
da vi var i live.
Men det fungerer aldri.
Jeg skjønner det ikke.
Hvem er det?
Faen ta.
Dette er jævelen som stekte meg levende.
- Du fant meg. - Hva faen?
Hvordan kan liket hans være her, og han stå der?
Blir du, så dør du.
Greit.
- Hvem drepte deg? - Gjorde det selv.
Faen, jeg ville gjøre det. Hvorfor?
- Redd for å stå overfor meg? - Jeg var redd jeg ikke ville gjøre det.
Å, jeg skjønner det, nøkkelmann.
Du tok livet ditt for å slå meg.
- Det krevde baller. - Gjør hva som helst for sønnen min.
Baller, men ikke hjerne.
Du har glemt en ting, nemlig: Du kan ikke dra herfra.
Så jeg stikker til helvete vekk.
Jeg drar til Alaska, og jeg skal kutte den lille gutten din til småbiter.
Jeg skulle ha gjort det da jeg drepte kona di.
Å drepe sønnen din vil være min endelige hevn.
Jeg lar deg ikke dra. Du skal dø her,
og så skal jeg bruke hver dag på å jakte deg for å la deg betale for...
Margaret? Hva faen?
Hvem i helvete er dette?
Rolig, kjære.
Han er med meg.
CV-en er litt tynn, men han er villig til å lære.
Kjenner dere hverandre?
Vi har hatt en felles beundring og en dyp seksuell tiltrekning.
Kult.
Jeg ville ha slaktet Jingles.
Men jeg kan tilgi deg for å ha hindret meg.
Han er snart tilbake, men jeg trenger noe fra dere begge.
Jeg har en plan, og jeg tror du vil like den.
Jeg trenger alle drapsmenn jeg kan få tak i.
Så, oppsummert, Margaret Booth var ikke den eneste seriemorderen.
Richard Ramirez, Night Stalker, var også her med Mr. Jingles.
De kjempet til døde
mens du var fanget i et nett i dette treet?
Det stemmer.
Ikke rart du ikke fikk vitne under rettssaken din.
Tror du meg ikke?
Jo, i min erfaring er sannheten ofte merkeligere enn litteraturen.
Jeg har tjent godt på det.
Men det spiller liten rolle,
for dette er din historie, fortalt fra ditt synspunkt.
Så det du sier er rett, er rett.
Hun sier det som det er. Sannheten er ikke formbar.
Jeg jobber for The Enquirer.
Mottoet mitt er å aldri la fakta komme i veien for sannheten,
og aldri la sannheten komme i veien for en historie som selger.
Den tispa bryr seg kun om å få betalt.
Hun vil avsløre oss og ødelegge livene våre.
Det går bra.
Vi må bare vise henne skuret hvor du bandt meg.
Hvordan vil det endre noe?
Jeg dreper henne der. Hun forlater ikke denne leiren levende.
Brooke, du er ikke en morder.
Du drepte kun én person i selvforsvar.
Den Brooke døde i fengsel for 5 år siden, dette er den jeg er nå.
Kom igjen, Stacey, jeg vil vise deg noe annet.
Ser ut som Mr. skumle Jingles mistet det skumle.
Dere må slippe meg fri, dere vet ikke hva dere gjør.
Vi vet akkurat hva vi gjør. Du drepte meg, for faen.
- Ditto! - Du gjorde meg til en kebab.
Død er jeg, men også fortsatt traumatisert.
Du kunne gjort opp ved å spørre den ekle mora di
hvordan vi kommer oss herfra, men nei.
- Jeg er lei for det! - Lei?
Du stappet meg i en ovn!
Jeg skulle bli skuespiller, ikke bare på scenen, på TV.
Jeg ble kalt tilbake to ganger for A-Team.
Jeg skulle få sjansen min, få et liv. Bygge en arv.
Nå sitter jeg fast her og blir sakte glemt, takket være deg.
Du må betale for alt du har tatt fra meg.
Fra oss alle.
Hvem vil være neste?
Dere har rett. Dere vil drepe meg, torturere meg, jeg fortjener det.
Gjør hva dere vil med meg, men la meg først drepe Ramirez.
Ikke sjansen! Fyren er en drittsekk. Dreper du ham her, blir han her.
Ingen vil ha Satans ballevasker her i all evighet.
Hvis jeg ikke fanger sjelen hans, hvis han forlater denne leiren,
vil uskyldige mennesker dø.
Vi var også uskyldige en gang.
Ja, vi alle var det.
Vel, unntatt Ray.
Sønnen min vil dø!
Bu-hu.
Han er ikke som meg.
Han er en snill, liten gutt.
Hvorfor ta alt som ble tatt fra dere fra ham?
Hvordan gjør det dere noe bedre enn meg?
Bobby. Han heter Bobby.
Og hvis Ramirez kommer seg ut av denne leiren,
vil han dø innen 24 timer.
Ramirez dreper ikke unger.
Kanskje ikke da du kjente ham.
Han har fortalt om deg. Hvordan du fikk ham opp hit den natten.
Vent, hva snakker han om?
Hvordan du forførte ham, brukte ham til å drepe for deg.
- Du hjalp til med å skape ham. - Jeg skapte ham ikke.
Gjorde du det med Night Stalker?
Han var ikke Night Stalker da, det var ikke en stor ting.
Kanskje ikke for deg, men det var det for ham.
Du var hans inspirasjon,
fyrstikken som tente ilden, men du aner ikke
hvordan ilden spredde seg etter at han dro herfra,
hvordan den spredde seg ute av kontroll.
Unger, gamle mennesker, det spilte ingen rolle
så lenge de var kjøtt, blod og uskyldige!
De var rette for grusomhetene hans.
Hvis jeg kunne gi dere alle tilbake det jeg tok fra dere,
så ville jeg det.
Men det eneste livet jeg kan redde nå, er min sønns. Vær så snill...
...gi meg denne siste sjansen.
Det var her jeg våknet, totalt desorientert og skremt.
Jeg trodde natten var over.
Jeg ante ikke at den nettopp hadde begynt.
Å, den er god. Kan jeg sitere deg?
Ja visst.
Så Margaret slo deg ut med noe medikament?
Hestedop.
- Flott detalj. - Her er en annen.
Det var ikke Margaret.
Det var Donna.
Hun jobbet med Jingles.
Sier du at Donna spilte en aktiv rolle den natten i leiren?
Spar det til boken. Hun blir forbannet hvis hun fant ut at jeg sa det.
Selvfølgelig.
Lukk øynene.
Du vil vite hva jeg gikk gjennom den natten,
være i mine sko.
Så la oss prøve.
Det er hva virkelig skriving handler om, er det ikke?
Det er det som gir en bestselger.
Den natten ble alt forandret.
Jeg innså at jeg var i stand til...
Kan ikke la deg gjøre dette.
Jeg gikk med på å hjelpe deg å drepe én person, og kun én person.
- Løp, din tispe. - Nei!
Dette er ikke deg.
Det er ondskap i deg, ja.
Den er i oss alle. I dvale og venter.
Jeg lærte det fra faren min.
Den vokser i oss som en svulst,
men kun hvis du mater den med det den vil:
Vårt hat og sinne.
Det er slik Margaret ble den hun er.
Samme med Mr. Jingles.
- Alt jeg har er sinne. - Du tar feil. Du har meg.
Og sammen har vi et formål.
En redelig jævlig hevnhandling.
Og klarer vi det
uten å skade noen andre
vil det vaske bort all dritten vi noen gang har gjort.
Så kan vi begge være siste jenter?
Ja.
Men ikke helt ennå.
Å, herregud. Du er...
...Night Stalker.
Og du er Margaret Booth. Dere to jobber sammen.
Så det hun sa stemte.
Jeg vet ikke hva hun sa, men det var for mye.
Du burde velge dine venner bedre.
De er ikke vennene mine, de er subjekter.
Jeg er skribent. Bruk meg.
Jeg kan få seriemordere til å virke sexy og morsomme.
Eller jeg kan holde kjeft og ikke skrive om det.
- Jeg gjør hva dere vil. - Skribenter gjør meg kvalm.
Så det er planen?
Vi dreper alle vi møter? Jeg elsker det.
Jeg kan virkelig få tallene mine opp.
Nei, det er ikke en plan, for den har ikke noe formål.
Jeg vil gjøre noe som forandrer verden.
Jeg er så med.
Kom med det.
Jim Morrisons grav.
Buegangen i Dakota-bygningen hvor John Lennon ble skutt.
Graceland.
Mennesker flokker til disse stedene bare for å føle en kobling
til artisten de elsker.
Vi skal gi dem det.
Vi skal drepe hver eneste musiker som kommer til festivalen.
- Flock of Seagulls. - The Go-Go's.
- Unntatt Billy Idol. - Ja.
- Vi kan ikke røre ham. - Nei, ikke rør ham.
Greit. Folk vil betale for å komme hit.
Vi skal gjøre Camp Redwood til Mekka for 80-tallets musikk,
og jeg kommer til å tjene en formue.
Jeg har lett overalt etter deg.
Jeg ville ikke bli funnet.
Er alt i orden?
Montana...
Jeg tenkte, noe som vanligvis får meg i trøbbel, men...
Jeg hadde en idé, en radikal en.
På grunn av det du sa tidligere, hva om...
Hva om jeg blir her og ikke blir gammel?
Fysisk nådde jeg toppen ved 25, så jeg har jevnet ut.
Mentalt kan jeg ikke se for meg at jeg blir smartere.
Jeg tror at hvert år fremover bare vil gå nedover.
Hvorfor ikke stoppe det?
- Vil du dø her? - Ja. Jeg skal ta livet av meg.
Jeg vil at vi skal være sammen akkurat som dette, i all evighet.
Jeg er så forelsket i deg, Montana.
Det er teit. Du kjenner meg ikke engang.
Jeg er ikke noen du kan elske, langt mindre dø for.
- Jeg er et monster. - Hvordan kan du si det?
Eksen min er Richard Ramirez.
- Hva? - Jøss, du er utrolig.
Jeg ser hvordan du ser på meg nå. Som om jeg er avskyelig.
Menn gjør grusom dritt hele tiden. Skjærer opp pupper, puler lik.
Og vet du hva? De blir behandlet som rockestjerner.
Fanpost, filmer og bøker.
Og det er alltid mammas feil som ikke elsket dem.
Konen som ikke kunne tilfredsstille ham. Den vakre jenta som avviste ham.
Hvorfor er vi alltid syndebukker som syke menn kan skylde dritten sin på?
Jeg gjorde ikke Ricky ond. Han var forstyrret da jeg traff ham.
Jeg visste ikke at han ville bli helt gal.
Men faen ta det.
Faen ta dere alle!
Vil dere gjøre meg til skurken? Greit. Nå fortjener jeg det.
Etter at jeg døde har jeg drept like mange mennesker som ham.
Og jeg liker det, for faen.
Det er det eneste i dette helvetet som gjør at jeg føler meg levende.
Så du har rett. Jeg kan ikke reddes.
Montana. Ingenting du har gjort i fortiden betyr at du må
fortsette med det i fremtiden.
- Vi kan alle forandre oss. - Jeg fortjener ikke å være lykkelig.
Nei, jeg aksepterer ikke det.
For du er den eneste personen som har fått meg til å forstå hva lykke er.
Dra til helvete, Trevor.
Hvordan kan jeg gjøre det klarere? Jeg vil ikke ha deg.
Jeg trenger noen like syk som meg.
Jeg vil aldri se deg igjen. Gå!
Gå, Trevor!
Nei. Vær så snill, ikke gjør dette.
Dere dreper ikke meg, dere dreper et uskyldig barn.
Er det ditt barn?
Da er det greit for meg.
Du vil aldri kjenne fred, ikke mens du er her.
Du kommer til å dø igjen og igjen...
Ikke ennå. La han blø i hjel sakte.
Tenke på hva som kommer.
Ingen kan hjelpe deg nå, Mr. Jingles.
Jeg er lei for det, Bobby.
Hvordan vet du at elefanten...
Hvordan vet du at elefanten har vært i kjøleskapet?
Jeg vet ikke. Hvordan?
Det er fotspor i leverposteien.
Jeg har laget smørbrød. Ingen skorper.
- Hvor er jeg? - Vi har en piknik.
Oss alle, sammen. Er det ikke koselig?
Jo.
Jeg elsker piknik, men...
Jeg fortjener ikke dette.
Jeg har sviktet sønnen min.
Å, Benji. Jeg er så lei for det.
Men du gjorde ditt beste. Du gjorde det ultimate offer.
Det er så mye vold og ondskap i leiren. Ingenting kan heve seg over det.
Jeg...
Jeg har mistet min Bobby.
Men vi fant vår. Han er med oss igjen.
Du brakte ham tilbake til meg, og jeg er evig takknemlig.
Hva kan jeg gjøre nå? Hvordan kan jeg noen gang hvile?
Fortiden... Den vil alltid hjemsøke deg om du lar den.
Vi er en familie her. Det er her du kan... finne fred.
Vær hos oss, Benji, og ingenting kan skade deg mer. Jeg lover!
Kom og lek med meg.
Her.
Tekst: Kristin Leithe