EN DAG FÖRE HALLOWEEN 1989
Drömmer du dig bort?
Jag tänker på framtiden.
Jag kan gå vartsomhelst när allt är över. Göra vad jag vill.
Jag behöver ett nytt personnummer men annars...
Jag är ingen.
Vart ska du åka?
Jag vet inte.
Australien kanske.
Jag älskade alltid Crocodile Dundee-filmerna.
I alla fall den första.
Det löser sig.
Så länge Margaret dött och inte kan skada nån mer.
Vi går till motellet och väntar tills kvällen.
Då kan vi smyga oss in, det är för riskabelt annars.
Men innan dess måste du äta nåt.
Margaret är nog lika stark som hon är knäpp,
och du måste vara stark om du vill bli sista tjejen.
Sista tjejen?
Just det, du missade 80-talet.
Varje skräckfilm har en sista tjej.
Den som överlever och får gå vidare.
Min gissning är det antingen blir du eller Margaret.
Varför inte du?
En svart tjej som överlever?
Folk med min hudfärg dör alltid först, hjärtat.
Jag heter Stacey Philips.
Har du fått höra att du ser exakt ut som Brooke Thompson?
Ja, hela tiden.
Jag hade hellre liknat Michelle Pfeiffer.
Ska ni till festivalen?
Just det.
Jag visste det.
Jag har aldrig träffat Brooke och Jingles-groupies förr.
Din kostym är fantastisk. Fast det krävdes väl inte så mycket.
Jag är från pressen.
National Enquirer, jag vet, alla anser oss vara en blaska...
Det stämmer, men jag kan betala hyran.
Jag skriver böcker mest, om seriemördare.
Jag skrev en om Bundy och en om Ed Gein.
På 70-talet brydde sig folk bara om Bigfoot, aliens och Loch Ness-monstret,
alla de där Leonard Nimoy In Search Of...
Men 80-talet har bara handlat om seriemördare.
Mänskliga monster.
Min nya bok handlar om Brooke, Jingles och massakrerna på Camp Redwood.
Så läskigt.
Det är så man tjänar pengar.
Det sommarlägret representerar allt som var fel med 80-talet.
Ett tunt lager av ordentlighet som gömde ett våldsamt mörker.
Har ni varit på ett gymnasium nyligen? Det är inte John Hughes.
Ungarna tar kokain och har vapen.
Alla engelska gaymusiker som låtsades vara hetero.
Historikerna kommer att kalla 80-talet för skitsnackets era.
Ärligt talat, i och med Iran-Contras, AIDS, tv-serien Small Wonder och crack,
kommer 80-talet leda till tidens slut.
Kul att träffas.
Vi ses kanske på lägret.
Ska du äta det?
Varsågod, hjärtat.
Hon kände igen mig.
Det går inte, du är död.
Mår du okej? Du ser inte så kry ut.
Redwood.
Jag måste till Camp Redwood.
Vilken tur, kompis. Du är nästan där.
Som tur var är jag svag för liftare. Hoppa in.
Nu blir det party.
Gillar du Go-Go's?
Nej, inte jag heller.
Jag är inte inne på New Wave-skiten.
The Eagles. Det är grejer, det. CCR, Bob Seger.
De berättar en historia, va?
Får man nån mottagning här?
Fan.
Vad hände med dina händer?
Mina liftar-och flipperspelsdagar är nog över.
Tjejer, alltså.
Jag gillar den vilda sorten.
Jag ska träffa några på festivalen.
De vet hur man har kul.
Sådär ja.
Är det någon där?
- Hjälp mig, jag... - Hörde du det?
Hörde vad?
Jävla fan!
IGÅR KVÄLL
Vi måste ta dig till sjukhus.
- Jag har dig. - Tack.
Okej, här.
Vi försöker att lyssna på Creedence!
Snälla, släpp mig.
Jag ska inte säga nåt.
Är det det bästa du kan? Allvarligt.
Jag förväntar mig mer från Mary Kay.
Du har en sån snygg bil.
Då borde du vara en bättre försäljare?
På mitten av 90-talet kommer Mary Kay säkert att äga
hälften av New Yorks fastigheter och all jävla skuld i Latinamerika.
Alla bilar på vägarna kommer att vara rosa.
Men du får bara fram: "Snälla, släpp mig?"
Vad skulle du säga om jag berättade för dig
att du kan förändra...
Jag har en fråga, Courtney.
Hur länge är det sen du började att jobba för mig?
Fyra år, tre månader och 15 dagar.
Okej, då vet du att när något dåligt händer,
så vill jag höra det först.
Ja, för det mesta.
Varför i helvete tog det så lång tid innan du berättade för mig
att en av våra popgrupper blivit mördade?
Jag blev rädd! Min hjärna frös till is. Jag sprang nästan iväg.
De är döda, Courtney. Kajagoogoo är döda!
Hur kan jag lita på dig att hålla dig cool när nåt riktigt viktigt händer?
Vi måste ringa polisen.
De kommer att vilja säkra bevis och spärra av lägret.
Ingen kommer att vilja komma hit när de hör att musiker höggs ihjäl.
Du ska städa undan den här mardrömmen.
Hämta en rulle med plast,
en låda med skräppåsar, ett par ordentliga gummihandskar,
en vass slaktarkniv, och så gör du dig av med alla kropparna.
Det går inte! Jag är en pytteliten kort man.
Ja, och därför ska du skära dem i pyttesmå bitar.
Sen tvättar du ytorna med blekmedel.
Bussen måste vara fläckfri.
Inte en enda bloddroppe får finnas kvar!
Hur kan du vara så kall?
Har du ingen empati?
Allt kommer att gå bra, Courtney. Alla kommer fortfarande hit.
Ingen kommer att sakna Kaja-jävla-googoo. och deras enda hit.
Sätt igång!
Vi har aldrig spelat bättre.
BILLY IDOL SCENARBETARE
Tjena. Är du i Idols gäng?
- Ja. - Vad har du där?
Billys ringar.
Ingen får röra silvret.
Jag har några av Steves plektrum.
Vem är du här med?
- Satan. - Okej.
Big Ben.
Du fick min inbjudan, ser jag.
Du borde inte ha gett dig på min familj.
Jag sa till dig att du skulle få betala om du bedrog mig.
Jag gjorde dig en tjänst. Du hade glömt vem du var.
- Du minns nu, eller hur? - Jag ska förgöra dig här.
Kom igen, då.
Fan, jag såg dig inte. Är din vän okej?
Han stack.
Tack vare dig.
Vänta nu, jag känner igen dig.
Du är Richard Ramirez. De visar ditt foto på nyheterna.
Snuten är efter dig. Herrejävlar!
Night Stalker?
- Du har dödat sjutton personer! - Det där hade varit nummer arton
- tills du sabbade det. - Nej, nej! Vänta lite.
Jag beundrar dig.
Du är allvarligt talat en stor inspiration.
Jag försöker att komma in på samma bana.
Satsar på en hög dödssiffra.
Högre än din, till och med.
Kolla in det här.
Inte illa, va?
Hon är nummer sex.
Efter festivalen kommer det att vara åtta.
Slynorna som tog mina tummar är på väg hit.
Tufft.
Hördu. Låt mig hjälpa dig att få tag på den här andre killen.
- Det är det minsta jag kan göra. - Det här är ingen tjej.
- Jag jagar storvilt. - Ja.
Känner du till mr Jingles?
Han är en legend.
Var det han?
Jag vet inte.
Det är mycket terräng här. Hur hittar vi honom?
Mästaren ska visa oss vägen.
Jag vet att ni är där.
Öppna inte.
Hej, Donna.
Jag vet vilka ni är. Båda två.
- Hur då? - Kom till mitt rum, så ska jag visa er.
MÖRDARE FÅR GIFTINJEKTION
Jag har studerat Redwoods 84-massaker i tre år.
Jag är världens största expert på den.
Förutom du då, Donna.
Här är det.
- Hur vet du vad jag heter? - Jag hörde först om dig
när jag kollade upp Jingles flykt från Red Meadows mentalsjukhus.
Han fick aldrig besökare, men du kom dit en vecka innan han rymde.
Jag gjorde en djupdykning på dig, läste din forskning om seriemördare
och lärde mig om din far.
Usch. Jag känner dig rätt väl.
Det var inte förrän jag såg er på fiket
som jag insåg att du var där vid avrättningen.
Jag betalade fängelsevakten 1 500 dollar för det här.
Vad gjorde du?
Gav du henne nåt som sänkte pulsen, så att alla trodde att hon var död?
Det enda jag inte begriper är varför.
Ganska mödosamt att gå igenom. Och rätt så riskabelt.
Vad binder er samman?
Hämnd.
Brooke.
Vi är den bästa storyn hon nånsin haft.
Hon kommer aldrig att låta oss gå om vi inte ger henne en bättre.
Ni har mig på kroken. Dags att förhandla.
Vi berättar allt.
Smyg oss in till festivalen i bagageutrymmet på din bil
och när vi kommit dit, så visar vi var allt hände och hur allt gick till.
Och i utbyte släpper du oss fria.
Du får aldrig avslöja Donnas identitet eller berätta att jag lever.
- Inte förrän boken kommer ut. - Det låter rättvist.
Vad är det för ny vinkel du nämnde? Ge mig ett smakprov.
Jingles dödade inte någon där på 70-talet och jag dödade ingen för fem år sen.
Förutom Montana i självförsvar.
Det var Margaret Booth.
Och det är därför vi ska åka dit. Skipa rättvisa.
Om ni kan bevisa för mig att Margaret Booth
är en av de ondaste och största seriemördarna av dem alla,
köper jag er förstaklassbiljetter till Paris.
Det blir bättre.
Första gången känns alltid värst.
Jag... kände allting.
Smärta, rädsla,
en plötslig bortkoppling från allt.
Som att man flyter i rymden.
Ja!
Ensam, för evigt.
Hur många gånger har du dött?
Jag har tappat räkningen, eller så har jag glömt.
Delar av en försvinner.
Nej! Smärtan kan jag ta, men jag får inte glömma varför jag är här.
Jag får inte svika min son.
Ramirez måste dö!
Kan spöken bli höga?
Nej, men det känns skönt att låtsas.
Men kan du få orgasm?
Ja, det är inte jag som bestämmer.
Vi kan känna en flyktig vällustkänsla.
Vi kan känna smärta och rädsla,
glädje, kärlek, men den enda känslan som består är en ständig längtan.
Längtan efter vad?
Att vara levande, eller att dö, vad som helst utom att vara fast här.
Därför tänker jag döda alla som kommer hit.
Publiciteten kanske tar hit nån som kan hjälpa oss att bli fria.
Funkar inte det, så blir det mer folk man kan ha kul med, ha sex med
och sköna samtal.
Men... Egentligen vill jag bara bli distraherad.
Det låter enklare att installera kabel-tv.
Och om jag stannar? Jag kan ticka alla dina boxar.
Kul, sex och sköna samtal, och en hel massa distraktion.
Åtminstone i 50 år till.
Tror du att du kommer lyckas att hålla elefantsnabeln hård
som 70-åring är du knäpp.
Och inte så knäpp som jag gillar. Och din fru då?
Jag hatar henne. Jag vill bara vara med dig.
Jag älskar det här stället och dig. Det känns som jag kommit hem.
Skulle du göra det för mig?
Det finns inget som binder mig.
Åttiotalet är slut.
Folk tar inte ens kokain längre.
Modet är urtrist, flanell överallt.
Och lycka till med att hitta en aerobicsklass.
Jag älskar dig, Montana.
Du är 80-talet för evigt.
- Kan du smyga lite? - Jag körde på honom.
Han kan inte vara nåt större hot.
En frisk Jingles är farlig.
En skadad Jingles är dubbelt så farlig.
- Är han en djungelkatt? - Han är min största fiende.
Jag vill se till att han dör här i lägret.
Vad har han gjort dig?
Har du haft bra flyt nån gång? När varje beslut är rätt,
varje drag funkar och alla andra ligger ett steg bakom?
- Ja, för fan. - När man vet att inget kan stoppa en.
Så var det för mig precis när jag åkte fast.
Jag hade kunnat fortsätta döda i flera år.
Men Jingles förrådde mig.
Och därför ska jag ta min hämnd.
Jag vet exakt hur du känner.
- Vem fan är du? - Ännu ett av Jingles offer.
Kom igen, jag vet var han är.
Visst.
När hans kropp är uppgrävd kommer han tillbaka igen.
Han kommer inte kunna hjälpa det.
Som en kriminell till brottsplatsen.
Varför vi gör det? Kanske vill vi minnas de sista ögonblicken när vi var vid liv.
Det funkar aldrig.
Jag fattar inte.
Vem är det?
Jävla fanskap.
Det här jäveln ugnsstekte mig levande.
- Du hittade mig. - Vad i helvete?
Hur kan hans döda kropp ligga här och han stå där?
Stannar du så dör du.
Okej.
- Vem dödade dig? - Jag gjorde det själv.
Din jävel, det ville jag göra. Varför?
- Var du rädd att möta mig? - Jag var rädd att jag inte skulle det.
Jag fattar, nyckelkillen.
Du dödade dig själv för att slå mig.
- Det krävde stora kulor. - Jag gör allt för min sons trygghet.
Stora kulor men inte så mycket hjärna.
Du glömde något: du kan inte ge dig av härifrån.
Jag tänker sticka härifrån.
Jag ska till Alaska och skära din pojk i småstrimlor.
Jag borde ha gjort det när jag klippte din fru.
Att döda din son blir den slutgiltiga hämnden.
Jag tänker inte låta dig gå. Du ska dö här.
Sen ska jag jaga dig varenda dag så att du får betala för...
Margaret? Vad fan?
Vem är det här?
Ta det lugnt, baby.
Han är med mig.
Hans CV är lite glest, men han är villig att lära sig.
Känner ni varann?
Vi beundrar varandra och har en djup sexuell attraktion.
Coolt.
Jag skulle ha slaktat Jingles.
Men jag kan förlåta dig för att du tog mitt skott.
Han kommer strax tillbaka, men jag behöver er två.
Jag tror att ni kommer gilla min plan.
Jag behöver alla mördare jag kan få.
Så ni påstår att Margaret Booth inte var den enda mördaren här.
Richard Ramirez, även kallad Night Stalker, var här ihop med mr Jingles.
De utkämpade en dödsstrid
medan du hängde i ett nät i det här trädet?
Det stämmer.
Underligt att de inte lät dig vittna vid din rättegång.
Tror du mig inte?
Raring, min erfarenhet är att sanningen ofta överträffar dikten.
Det har jag försörjt mig på.
Men det spelar ingen roll egentligen,
för det här är din historia, ur din synvinkel.
Så vad du än säger är sant, det är sant.
Hon är ärlig med dig. Sanningen går inte att stöpa om.
Jag jobbar för The Enquirer.
Mitt motto är att inte låta fakta hindra sanningen
och att sanningen inte får hindra en säljande historia.
Den kärringen bryr sig bara om lönechecken.
Hon kommer att avslöja oss och ruinera våra liv.
Det ordnar sig.
Vi ska visa henne stugan där du band mig.
Hur skulle det förändra nåt?
Jag ska döda henne där. Hon kommer inte härifrån levande.
Brooke, du är ingen mördare.
Den enda som du dödat var i självförsvar.
Den Brooke dog i finkan för 5 år sen, jag är en annan nu.
Kom Stacey, jag tänker visa dig nåt annat.
Stora läskiga Jingles är inte så läskig längre.
Släpp mig, ni vet inte vad ni gör.
Vi vet exakt vad vi gör. Du mördade mig.
- Samma här! - Du skar upp mig som en kebab.
Jag är död men ändå traumatiserad.
Du fick chansen att fråga din morsa hur man tar sig härifrån, men du sumpade det.
- Förlåt! - Förlåt?
Du stängde in mig i en ugn.
Jag skulle bli skådis, inte bara på scen utan på tv.
Jag hade klarat två auditions för The A-Team.
Jag var på väg att bli nåt, skulle bygga upp min karriär.
Men tack vare dig är jag fast här och på väg att glömmas.
Du ska betala för det du tagit ifrån mig.
Från oss alla.
Vem är på tur?
Ni har rätt. Ni vill mörda och tortera mig, jag har förtjänat det.
Gör vad ni vill med mig, men låt mig döda Ramirez först.
Sällan! Den killen är ett svin. Dödar du honom blir han fast här.
Ingen vill ha Satans pungslickare här i all evighet.
Om jag inte snärjer hans själ här och han lämnar lägret så dör oskyldiga.
Vi var också oskyldiga förr.
Ja, det var vi alla.
Alla förutom Ray.
Min son kommer att dö.
Han är inte som jag.
Han är en fin liten pojke.
Varför beröva honom allt som togs från er?
Hur gör det er bättre än mig?
Han heter Bobby.
Lyckas Ramirez att ta sig härifrån,
så kommer han att dö inom 24 timmar.
Ramirez dödar inte barn.
Kanske inte då du kände honom.
Han berättade för mig om dig. Hur du ledde honom hit den kvällen.
Vänta, vad snackar han om?
Hur du förförde honom och fick honom att döda för dig.
- Du fick honom att bli den han blev. - Nej.
Låg du med Night Stalker?
Han var inte Night Stalker då, det var inte nån grej.
Kanske inte för dig, men det var det för honom.
Du var hans inspiration,
gnistan som tände elden, men du har ingen aning om
hur elden spreds efter att han åkt härifrån,
den spreds ur kontroll.
Barn, gamlingar, det spelade ingen roll,
så länge de var kött, blod och oskyldiga!
Redo att plockas av honom.
Om jag kunde ge allt tillbaka som jag tagit från er,
så skulle jag det.
Men det enda liv jag har chans att rädda är min sons liv. Snälla...
Ge mig denna sista chans.
Det var här som jag vaknade, helt yr och rädd.
Jag trodde att natten var över.
Men tyvärr hade den bara börjat.
Det där lät bra. Kan jag citera dig?
Visst.
Så Margaret gav dig nån drog för att få dig medvetslös?
Hästbedövningsmedel.
- Bra detalj. - Här kommer en till:
Det var inte Margaret.
Det var Donna.
Hon jobbade ihop med Jingles.
Menar du att Donna hade en aktiv roll?
Spara det till boken. Hon blir sur om hon vet att jag berättat.
Självklart.
Blunda.
Vill du veta vad jag genomgick den kvällen,
sätt dig själv i mitt ställe.
Det går att ordna.
Det är väl så man skriver på riktigt?
Sånt som gör en bästsäljare.
Den natten förändrade allt.
Jag insåg att jag var kapabel...
Du får inte göra det.
Jag gick med på att du bara fick döda en enda person.
- Stick, tjejen. - Nej!
Det här är inte du.
Det finns ondska inne i dig, ja.
Den finns hos alla, den ligger där och väntar.
Det lärde jag mig ifrån min far.
Den växer inom en som cancer,
men bara om du matar den med vad den vill ha: ens hat och ilska.
Det var så Margaret blev den hon blev.
Likadant med mr Jingles.
- Allt jag har är ilska. - Du har fel. Du har mig.
Och tillsammans har vi ett mål.
En jävligt rättfärdig hämnd.
Och klarar vi det utan att såra någon annan själ
så tvättar det bort allt fult vi gjort innan dess.
Då blir vi båda sista tjejerna?
Ja.
Men inte än.
Herregud. Du är...
Night Stalker.
Och du är Margaret Booth. Ni jobbar ihop.
Hon berättade sanningen.
Vad hon än sagt är det för mycket.
Se upp med vänner som man plockar upp.
De är inga vänner, jag skriver om dem.
Jag är skribent. Använd mig.
Jag kan få seriemördare att verka sexiga och kul.
Eller så kan jag hålla käft och inte skriva nåt.
- Jag gör vad ni vill. - Skribenter får mig att spy.
Detta är din plan?
Vi ska döda alla vi ser? Härligt.
Då ökar mina siffror.
Nej, det är inte nån plan för den saknar mål.
Jag vill göra nåt som kommer att förändra världen.
Jag är på.
Berätta.
Jim Morrisons grav.
Valvet i Dakotabyggnaden där John Lennon sköts.
Graceland.
Folk flockas till de här platserna för att känna ett samband
med artisten de älskar.
Det ska vi ge dem.
Vi ska döda alla musiker som kommer till festivalen.
- Flock of Seagulls. - The Go-Go's.
- Men inte Billy Idol. - Nej.
- Honom rör vi inte. - Just det.
Okej. Folk kommer att betala för att komma hit.
Vi ska göra Camp Redwood till 80-talets musikaliska minnesmecka
och jag kommer att bli stormrik.
Jag har letat efter dig.
Jag ville inte bli hittad.
Är allt okej?
Montana...
Jag har funderat, trots att det brukar få mig i trubbel men...
Jag fick en idé. En helt radikal idé.
På grund av det du sa innan, om jag...
Tänk om jag stannar här utan att åldras?
Fysiskt låg jag på topp vid 25, så jag har avstannat.
Mentalt sett, tror jag inte att jag blir smartare.
För varje år som passerar så dalar kurvan. Varför inte stoppa förfallet?
- Vill du dö här? - Ja. Jag ska ta livet av mig.
Jag vill att vi är tillsammans för evigt, precis så här.
Jag älskar dig så, Montana.
Det är så korkat. Du känner inte ens mig.
Jag är inte nån man kan älska, eller dö för.
- Jag är ett monster. - Hur kan du säga så?
Mitt ex är Richard Ramirez.
- Vad? - Wow. Otroligt.
Jag ser hur du ser på mig och hur du äcklas.
Män gör förjävliga grejer jämt. Skär av bröst och knullar döda.
Vet du vad? De blir behandlade som rockstjärnor.
Beundrarbrev, filmer och böcker.
Och på nåt sätt blir det alltid mammas fel för att hon inte älskade dem.
Frun som inte tillfredsställde honom, eller en snygg tjej som nobbade honom.
Varför ska vi bli syndabocken för sjuka män att skylla på?
Jag fick inte Ricky att bli ond. Han var redan störd när vi träffades.
Jag visste inte att han skulle bli helgalen.
Fan för allt.
Fan för er allihop!
Vill du göra mig till skurk? Visst. Jag förtjänar det nu.
Efter att jag dog, har jag mördat lika många som han har.
Och jag gillar det.
Det är det enda i mitt ofrånkomliga helvete som får mig att känna nåt.
Så du har rätt, jag är oräddbar.
Inget du gjort i det förflutna betyder att du måste göra det i framtiden.
- Alla kan förändras. - Jag förtjänar inte att vara lycklig.
Det vägrar jag acceptera.
Du är den enda som fått mig att inse vad lycka är.
Dra åt helvete, Trevor.
Hur får jag dig att fatta? Jag vill inte ha dig.
Jag behöver nån lika störd som jag.
Jag vill aldrig se dig igen. Stick!
Gå, Trevor.
Nej. Snälla, gör inte det här.
Ni mördar inte mig, utan ett oskyldigt småbarn.
Är det ditt barn?
För det skiter jag i.
Du kommer aldrig att känna lugn så länge du är här.
Du kommer att dö om och om igen...
Inte än. Låt honom förblöda långsamt.
Tänka över det som komma skall.
Ingen kan hjälpa dig nu, mr Jingles.
Förlåt mig, Bobby.
Hur ser man att det...
Hur ser man att det har varit en elefant i kylen?
Jag vet inte. Hur?
Det är fotspår i smöret.
Jag har gjort smörgåsar. Utan kanter.
- Var är jag? - Vi har picknick.
Alla tillsammans. Visst är det trevligt?
Det är det.
Jag älskar picknickar, men...
Jag förtjänar inte det här.
Jag har svikit min son.
Åh, Benji. Jag beklagar.
Du gjorde ditt bästa. Du gjorde den största uppoffringen.
Det finns så mycket våld och ondska här i lägret. Inget klarar sig ifrån det.
Jag...
Jag förlorade min Bobby.
Men vi hittade vår Bobby. Han är med oss igen.
Du gav honom tillbaka till mig och jag är evigt tacksam.
Vad kan jag göra nu? Hur kan jag vila?
Det förflutna... Det hemsöker dig om du tillåter det.
Vi är en familj här. Här... kan du finna ro.
Stanna med oss Benji, och inget kan skada dig mer. Jag lovar!
Lek med mig.
Varsågod.
Undertexter: Anne Larsson