*Följande berättelse är påhittad.
Herregud, det är fantastiskt.
Det är helt otroligt.
Vilka vi är, det vi gjort.
Vi är Scientific Re-Patterning.
Tack ska ni ha. Tack så mycket.
Innan jag gick ut på scen idag, var jag backstage och övade på talet-
-och då märkte jag att det inte förekom några krockar.
Ingen gick i vägen för någon annan.
Alla kände att de hade ett syfte...
...en riktning.
De hörde dit.
Jag insåg att jag iakttog det här mönstret-
-där alla visste vad de skulle göra och vart de skulle-
-utan att störa någon annans flyt.
De omfamnades av samma energi.
De var förenade.
Förenade av det mönster som krävs för-
-att arbetet ska göras effektivt och smidigt.
Hej, Danny, det är mamma.
Hör på, hjärtat.
Du vet allt det där som hände?
Det var inte meningen att såra dig.
Allt kommer att bli bra.
Hejdå, Danielle.
Jag älskar dig.
Vad som än händer.
Vi mönstrar om-
-genom övergångarna och reglerna.
Vi lär oss att leva.
Vi eftersträvar livet.
Kan ni resa på er?
Personerna här har mönstrat om.
De har förändrats.
Tack ska ni ha, och välkomna.
Ja!
Säregenhet-
-mod-
-beslutsamhet-
-integritet-
-stolthet-
-och slutligen-
-transcendens.
Målet är transcendens.
Tro-
-och befrias.
Tack ska ni ha.
Tack.
Tack. Tack.
Det var inte meningen att såra dig.
Allt kommer att bli bra.
Hejdå, Danielle.
Jag älskar dig.
Vad som än händer.
John Stafford är ansvarig för din mammas självmordsförsök.
Fråga eller påstående?
Jag säger bara det du vill höra.
Mamma ringde från John Staffords kontorstelefon.
Jag är beredd att betala vad som krävs-
-för att du ska ta henne ifrån den mannen och SRP.
Varför började du inte på sjukhuset?
Jag åkte till sjukhuset först. Hon är inte där.
Var är hon?
På moderskeppet.
Hon talar inte med mig.
Stafford förbjuder henne.
-Hur vet du det? -Jag vet det bara.
Tro mig.
Jag ska avslöja John Stafford-
-för den lurendrejare han är.
Jag bryr mig bara om mamma.
Säger hon leende.
Ursäkta.
Vilket sjukhus skickade de din mamma till?
Stanton Park.
Loker, Torres, kom.
Tar han fallet? Om han inte tror mig, varför tar han det då?
Du fick honom med "självmord".
Mr Gareth Sunderland?
Dr Sunderland.
-Kan jag hjälpa till? -Som ni hjälpte Carol Ashland?
-Ursäkta? -Carol Ashland. Igår kväll? Överdos?
-Är ni...? -Poliser?
Behöver vi vara det?
Vi är ifrån Lightmangruppen. Jag är Ria Torres, det är Eli Loker.
Ni känner kanske till dr Lightman.
Det gör ni?
Så bra, nog om oss då. Carol Ashland.
Behöver ni mer tid att komma på ett trovärdigt svar?
Jag får inte lov att tala om det.
Tystnadsplikt.
Ventrikelsköljning är normalbehandlingen.
Magpumpning alltså.
Så hon är riktigt risig, men inte på sjukhus.
Hålls inte självmordspatienter alltid kvar tre dagar, doktorn?
Ni har verkligen en negativ framtoning.
Det är en enkel fråga. Helt laglig.
Jag bedömde mrs Ashland.
Hon utgör ingen fara för sig själv eller andra. Hon får rätt vård.
Rätt vård är alltså Scientific Re-Patterning?
Tre av tre, Loker, inte illa.
Rädsla vidgar pupillerna, begränsar synen och reaktionsförmågan.
Ni borde nog ta bussen.
I början verkar det enkelt.
Identifiera de negativa mönster som hämmar oss.
Vi måste bryta ner problemet.
Ta av vår oändliga inre energi.
Kan ni höja vänster monitor? Jag hörs knappt.
Vilket jävla skitsnack, John.
Du heter väl John?
NÖJT LEENDE
ILSKA
FÖRAKT
OTÅLIGHET
KONTROLLERAT LEENDE
RÄDSLA
FÖRVÅNING
Hej. Läget?
Dr Lightman och dr Foster, från Lightmangruppen, god morgon.
-God morgon. -Dr Sunderland ringde.
Han är en vän av Scientific Re-Patterning.
-Jaså. -Välkomna.
Vi är ju i samma bransch. Vi hjälper folk att finna en positiv sanning.
Det tror jag säkert. Och mer därtill, va?
-Här är två av våra invigda. -Våra invigda är på kontoret...
...och gräver upp skit om dig.
Hur mår Carol Ashland?
Hon mår bra. Tack för omtanken.
Hon mår bra, efter omständigheterna. Det var det du menade, va?
Hon är på ett av våra återintegrationsmöten.
Då kanske vi ska återkomma.
Ja. Med några invigda poliser.
Vi är här på Carols dotters vägnar, Danielle.
Ja, Carol har nämnt henne. Hon ville få Carol att lämna SRP.
Du gillar inte Danielle alls, va?
Carol har kommit så långt. Jag förstår inte varför hennes dotter...
-...skulle vilja att hon gick ur. -Så du har inget alls att dölja?
Jag får väl avbryta Carols möte, så får ni träffas och avgöra själva.
Tänk positivt.
Det är mitt motto.
Carol?
Detta är dr Lightman och dr Foster.
Hej.
Ursäkta, sa du till mig?
Du tittade ju på Gud där.
Carol-
-vi är här på din dotter Danielles vägnar.
Hon är orolig för dig.
Hälsa min dotter att det inte behövs. Hon oroar sig jämt.
Hon är som min mamma, ska jämt lägga sig i mitt liv.
Du vet-
-du kan gå härifrån med oss nu.
Om du vill.
Jag hör dig, Carol.
Det gör jag verkligen.
Säkert att du inte hörde det du ville från Carol?
Hon är fången därinne med de där SRP-robotarna.
För att du såg det på Stafford när du sa till Carol att hon kunde gå?
Hon är livrädd för honom.
-Jag menar vad du såg hos Stafford. -Han är en orm.
Du hittar inget hos honom.
När jag inte hittar något, det är då jag börjar oroa mig.
Det är fördomar, inte vetenskap.
-Vart ska ni? -Vi tänkte köpa kaffe.
Vad är det för fel på vårt kaffe?
Jag vet inte. Inget.
Gräv vidare på Stafford.
Ni får gå och köpa kaffe.
Ni måste inte göra allt han säger.
-Han har rätt. -Det här kaffet är gott.
Gå och köp kaffet ni gillar.
Nu.
Pappa, detta är Liam.
Liam.
Nej, tomt. Vart tog Dick-eller-Rick vägen?
-Håll käft, pappa. -Nej, det är...
Det är oförskämt. Du har rätt.
Du skulle gå, sa du?
Ber du mig att gå?
Förlåt. Kan jag ringa senare?
Ja.
Trevligt att träffas.
Jag hörde att du skriver en ny bok. Blir kul.
-Ja, hoppas inte för mycket. -Han var bara artig.
Vi ses imorgon, Em.
-Han verkar trevlig. -Måste du alltid konfrontera folk?
Va?
Jag var bara trevlig.
Med tanke på att jag precis kom hem från jobbet-
-efter en lång dag, svetten lackade och så vidare.
Jag vill bara ha lite lugn och ro. Kanske kolla lite på tv.
Som en normal pappa, med sin normala dotter.
Då är du i fel hus.
-Jag vet vad du tänker. -Vadå?
Du försöker jävlas med mig genom att bli ihop med...
-...en två meter lång muskelknutte. -Han är trevlig.
Är han snäll mot dig?
Du skulle säkert gilla honom.
Liam. Förkortning av William.
Willie.
Var det ett jobb-sms? Du får nog sticka.
Kan jag få min kram nu?
De här personerna har samma grundläggande kännetecken:
Uppvisad säkerhet, en känsla av sin egen ofelbarhet-
-en känsla av att vara utvald för världsmission och så vidare.
Vi måste prata med SRP-medlemmar.
Eller tidigare medlemmar.
Ja. Jag har letat och jag hittade Jane Prescott.
Före detta medlem, en väldigt aktiv bloggare.
Då ser vi om hon vill leka med oss.
Livet enligt reglerna
Lämna en kommentar Hej Jane
Carol?
Jag vill ha det hon röker, tack.
Tack för att ni kom tillbaka, dr Lightman, dr Foster.
Det känns som att jag inte var tydlig nog när vi sågs sist.
Vi förstår.
Du har fått utstå mycket de senaste dagarna, Carol.
Nu förstår jag.
Carol, jag förstår.
Du skäms, va?
Men du vill inte prata om det. Inte än, uppenbarligen.
Jag förstår vinken.
Okej. Då tar jag väl mig en rundtur.
Spring inte.
Det skrämmer de invigda.
Jag är visst i fel bransch.
Vi är inte så olika.
Våra löner bland annat.
Varför började du med detta?
Det var en naturlig övergång från vad jag gjort i mitt tidigare liv.
En del av min personliga resa.
På jakt efter att bli störst?
Det handlar inte om pengarna.
SRP är inte en vinstdriven organisation.
Inkomsterna går till att hjälpa folk.
Att undertrycka ilska så-
-det är som att kväva en nysning.
Förr eller senare kommer du att skada dig.
Din negativa inställning till vårt jobb är inte ovanlig.
En av dina lärjungar-
-försökte ta livet av sig i förrgår kväll.
Låt oss reda ut en sak. SRP är ingen religion eller sekt.
Vi har inte lärjungar.
Vad kallar ni dem då?
Undrar du aldrig hur folk uppfattar dig?
Du tänker tala om det.
Du kör över folk, ignorerar dem.
När du känner dig hotad, blir du elak.
Du är en mobbare, dr Lightman.
Jag är en mobbare.
Utan lärjungar.
Ursäktar ni?
Det är Joan, jag vill att hon stannar.
Tack, Carol.
Trevligt att träffas.
Varför tog du tabletterna?
Jag kan inte älta det.
Det var ett misstag. Nu måste jag rikta min energi-
-för att rensa ut det negativa och fokusera på det positiva.
Är du lycklig här?
Ja, det är jag.
Märks inte det?
Danielle saknar dig.
Hon är väldigt orolig för dig.
"Saknar" är ett så negativt begrepp, men jag förstår.
Min dotter älskar mig och jag henne.
Carol, kan du säga hennes namn?
Var inte så distanserad.
Danielle.
Tack.
Ser du? Alla har vi något att ge varandra.
DE SJU ÖVERGÅNGARNA
Ja.
Ja, självklart.
Jag trivs här.
-Hur går det med det där då? -Jag är på väg mot fjärde övergången.
Fjärde övergången. Vad är det?
"Bli ingenting. Omfamna tomrummet."
-Det är väl bättre än inget. -Det är en process.
Det är därför vi är här. Kul att du kunde komma.
Jag hade inte velat missa detta för allt i världen.
Jag är beredd.
Carol, då börjar vi med dig.
Berätta om din återgång till övergång sex.
Jag behöver gruppens hjälp.
Du behöver hjälp att självförlösa.
Kan du förklara vad det är?
Självförlösning är när vi omfamnar den positiva verkligheten-
-som vi skapat åt oss själva.
Vad betyder det då?
Att vi erkänner våra fel-
-sakerna som hämmar oss, och mönstrar om.
Vi självförlöser.
Att mönstra om är möjligt för alla.
Carol, vakna.
Detta är en mardröm.
Dr Lightman, jag bjöd in er för att se vårt jobb-
-inte för att störa oss.
Okej. Då självförlöser jag mig tillbaka till jobbet.
Det finns plats i skåpbilen, om någon vill ha skjuts.
Hälsar du till Danielle?
Säg att jag är där jag vill vara-
-och att hon inte behöver komma tillbaka.
Jag är lycklig.
Om du stannar, kommer han att skada dig.
Emily?
Hej, vad är det?
Hur kom den hit?
Vet inte. Jag har inte sett den förr.
-Hur länge har du varit hemma? -Sen vi sågs sist, hurså?
Och du har ingen aning alls om hur den hamnade här?
Nej. Vad är det?
Du låser väl dörrarna och så när jag inte är hemma?
Ja. Hurså?
Okej. Klä på dig.
Kom igen.
positivt liv med din guide john stafford
Jag skulle faktiskt träffa en kompis ikväll.
Ring du din Willie.
-Och säg att du inte kan komma. -Varför då?
Du ska korrekturläsa min bok.
Du får betalt.
-Jag ska gottgöra detta, jag lovar. -Då kan du sluta med Willie-skämtet.
Visst.
Okej.
Så du har faktiskt skrivit något.
Jag har ett litet problem, Em.
Semikolon. Jag förstår dem inte.
Men du använder dem ändå.
-Hej, Em. -Hej, Gillian.
De smög in med denna hemma.
Medan Emily var ensam, med låsta dörrar.
Ex-medlemmen kommer imorgon. Hon kanske kan hjälpa oss.
De här jävlarna ska krossas. Tro mig.
Cal.
Vad folk än har för åsikter om John Stafford och SRP-
-så har det hjälpt mig mycket. Många andra också.
John skulle aldrig skada någon.
Men du gick ur SRP.
-Varför då? -Man kan gå ur när man vill.
När man är klar med sin kurs, ska man gå vidare.
Bruten ögonkontakt, tvekan.
Det är en lögn, Jane.
Nej, det är det inte.
Jag efterlever fortfarande reglerna, men jag lever mitt eget liv nu.
Reglerna?
Försvarsposition.
Hon känner sig angripen.
Jag försöker inte angripa dig-
-men din blick säger att du har något att berätta.
Han är inne.
Jag kände John.
Från början.
SRP började-
-som något fint.
Vi var några stycken som utbytte idéer om hur vi kunde förändra våra liv.
Folk blev intresserade och anslöt sig.
Vi gjorde något speciellt.
Vi hjälpte dem.
Vad hände sen?
Pengar.
Och ännu mer pengar, va?
Du hatar pengarna.
Eller hur?
De förstörde allt.
De förändrade John.
Han utnämnde sig till vår ledare.
Min dåvarande kille, Martin, var den förste som hoppade av.
Var är Martin nu?
Det var en eldsvåda.
Polisen sa att det var en olycka.
John sa att det var Martins negativitet som tände elden han dog i.
Du skyller på Stafford.
Du skyller på Martin.
"Skylla" är ett så negativt ord.
Du skyller på dig själv.
-Jag skyller inte på någon. -Du skyller på alla.
Sänkt huvud, blicken nedvänd. Täcker för ögonen.
Skam.
Var du det de kallar en invigd?
-Vad antyder du? -Det är du som gör det, gumman.
-Du älskar honom. -Jag kommer alltid älska Martin.
Jag pratar inte om Martin.
Stafford är klar med dig, va? Han är färdig.
-Hur gammal är du? -37.
Du är vansinnig-
-för att du har blivit ersatt av yngre kvinnor, eller hur?
Har du övervägt självmord?
Skam igen.
Skicka hem henne till Florida-
-innan hon återvänder till Stafford.
Stafford är narcissist.
Väntar vi, fäller han snart sig själv.
Vi hinner inte. Hans folk har brutit sig in hos mig.
Är du lika mycket narcissist som han?
Just det, det var sant.
Jag vill ha en stor jäkla bild av mig att hänga på kontoret.
Kan du vänta tills jag hämtat väskan?
Det är lätt att vara negativ.
Allt runtomkring oss är gjort för att få oss att tänka negativt.
Men vet ni vad?
Vi köper det inte.
Vi köper det inte. Säg det nu.
Vi köper det inte.
Vi köper det inte, för vi vet en sanning...
-...som inte kan köpas eller säljas. -Jag ska bara förbi.
Kan du komma upp hit, unga dam?
Välkommen.
Akta väskan. Sådär ja.
Hur länge har du varit med oss?
I elva månader.
Hur går det?
Bra. Jag är i fjärde övergången.
-Var är Carol? -Jag vet inte. Ingen har sett henne.
De hör nog inte längst bak.
-SRP är det bästa jag nånsin gjort. -Du kan säga det.
Du är med familjen nu.
SRP är det bästa jag nånsin gjort.
Är hon försvunnen?
Ja. Och han vet om det.
Dr John.
Carol Ashland?
Några nyheter?
Ursäktar ni mig?
Jag vet inte var Carol Ashland är.
Det är sanningen och det vet du.
Vill du veta varför jag stör mig så på dig?
Jag säger det i alla fall.
Även om jag inte ser några lögner i ditt ansikte-
-så ser jag ingen sanning heller.
Du trodde säkert att du hjälpte Carol genom att komma hit.
Är du orolig för henne?
Inte ens det ser jag. Gör du?
Danielle kanske vet något.
Carols dotter? Danielle?
Så som du sa Danielles namn nu-
-lät det som att du kände henne bättre än hennes mor.
Ser du?
Även om jag inte ser ett skit i ditt ansikte-
-så syns det där.
Det är en riktig klassiker.
Har du varit medlem i SRP?
Det är inte en fråga, gumman.
Så berätta.
Hur fick ni veta det?
Stafford.
-Sa han det? -Underförstått, ja.
Jag var med i SRP tills för ett par månader sen.
Det var inte min grej.
Vad gjorde han mot dig?
Jag var i kärngruppen. En invigd.
Vi hade sex varje dag i nästan ett år.
Jag kunde hålla på med något, men om John ville träffa mig-
-så åkte jag.
När som helst, dag och natt.
Ibland visste man inte-
-vart man skulle. De flög mig dit och hem igen på morgonen.
Först gillade jag det.
Jag var stolt över mig själv.
Det kändes som att jag var bättre än resten av kvinnorna.
Men sen såg jag mig själv.
Vad jag egentligen gjorde.
Det blev illa.
Riktigt illa.
Vissa nätter-
-låg jag bara-
-och rev mig själv.
I ansiktet.
Jag ville bli ful.
Jag ville inte att han rörde mig.
Men du stack inte.
Du kunde inte.
Det känns som om det inte finns någon värld utanför SRP.
Så du kom till oss angående din mamma?
Men det är inte bara hon.
Jag vill döda honom.
Det kan kosta lite extra.
Varför är du så entusiastisk?
John Stafford älskar närbilder.
Allt syns här. Det är bara svårt att peka ut.
Alla falska mikrouttryck, så jag skilde ut de mest uppenbara.
Okej, stopp.
Backa den till vänster.
Stopp, där.
Underliggande muskelskada.
Inte konstigt att vi inte kunde tyda honom.
Vill du gissa?
Operation.
Jag visste det redan.
Jaja, lugna dig. Det är första gången jag ser dem.
-Vill du veta hur han såg ut innan? -Kör på.
Inte konstigt att han var svårtydd.
Här är Carl Weatherly från Ontario.
Efterlyst av Kanadas federalpolis sen 1989 för dråp.
Lämnade fru och ett barn.
John Stafford är inte John Stafford.
Tack.
Ni ska strax inleda den största resan i era liv.
Titta er omkring.
Möt er nya familj.
Människorna här kommer alltid att vara med er.
Kommer alltid att vara med mig.
Med "alltid" så menar John-
-så länge han behöver en familj, så ni vet.
Eller dig, eller-
-vem som helst, typ.
-Ursäkta mig... -Hej, läget?
Snygga byxor.
Mina damer och herrar, tillåt mig att presentera-
-Johns fru, Sandy-
-och hans underbara dotter, Liz.
Res er upp, tjejer.
De har varit vänliga nog att resa hit från Toronto-
-där de har bott, sen han övergav dem för 14 år sen.
Här har vi familjen Stafford.
Eller snarare familjen Weatherly-
-som mr Stafford hette innan han var tvungen att sticka.
Jättefin familj.
John.
Väldigt stilig.
Vi tar en paus.
Jag tror att vi får gå backstage-
-som ju enligt ryktet är en sällsynt ära, om ni fattar?
Se nu till att mönstra om.
Kan du utrymma här, tack. Nu.
Ut, ni hörde honom. Utrym.
Kom igen då-
-säg något.
Ditt jobb är ju att prata.
De har rest så långt.
Sandy.
Liz.
Pappa.
Jag är verkligen ledsen.
Det var fel att åka, men jag har förändrats.
Fel att åka? Bara fel?
Så allt är bra nu?
Och jag var ung och dum.
Jag trodde att ni skulle få det bättre utan mig. Det trodde jag.
Han tror faktiskt det.
Han står nog här-
-och försöker komma på hur han ska vända detta till något positivt.
Jag behöver inte lyssna på detta.
Hon slutade aldrig vänta på dig.
Till och med när hon började college-
-ringde hon och frågade om du kommit hem.
Inte ens ett brev.
Ingenting.
Du bara stack, din jävel.
Jag trodde att du var död.
Jag hoppades att du var död.
Jag sa till Liz att du var död, men hon trodde mig inte.
Hon trodde alltid att ni skulle ses igen.
Du lämnade ingenting kvar, Carl.
Ingenting.
Du ser det här för första gången-
-men jag har levt med det i 14 år.
Kom, mamma. Vi åker hem.
Det här är ditt liv, John Stafford.
Det enda brott jag begått, det enda fel jag gjort-
-att lämna fru och barn-
-gjorde jag för att jag var ung, okunnig och dum.
Vadå, enda brott?
Du är efterlyst av Kanadapolisen.
-Den situationen är löst. -Jaså?
Då ska jag kolla upp det nu då, ok?
Det kostar inget extra.
Jag har en ny familj som jag måste skydda.
Så för deras skull-
-bara gå.
Jag tar hand om min familj-
-och du tar hand om din familj.
Snackar du om min familj?
Emily?
Em!
Personer som är problem i våra liv omprogrammeras, blir mindre negativa.
Vi förändrar andra genom att förändra oss själva.
Vi upptäcker att våra förväntningar på andra-
-återspeglar våra rädslor, och inte...
Ut med er, nu. Båda två.
-Vi bara experimenterade, pappa. -Drog du med henne på den skiten?
Vi försökte förstå vad för person som tilltalas av sånt.
Lek inte med elden, hör ni det? Båda två.
-Nånsin. -Allvarligt, pappa?
Ta med henne upp på mitt kontor. Och stanna där.
Båda två. Jag kommer om ett par timmar.
Fattar ni?
-Ge hit nycklarna. Hit. -Här.
Jag behöver inga fler broschyrer.
Jag behåller bilen för polisens skull.
-Gå hem till moderskeppet. -Okej.
Om jag ser dig i mitt kvarter-
-eller någon annanstans för den delen, nånsin igen-
-så kommer det där däckavtagaren att få eget liv. Fattar du?
Jag fattar.
-Hälsa John Stafford att det är slut. -Okej, det är slut.
Men inte på ett negativt sätt, okej?
Ja, ja.
Underbart. Stick iväg nu.
Jag ringer tillbaka.
Hur är det, kompis?
Problemet med hybris, mr Weatherly, är att man vill spara saker.
Som inte borde sparas.
Och att man förvarar dem på ställen där den som vet ens riktiga namn-
-kan hitta dem.
Var är min egendom? Var är mina privata dokument?
Polisen tog rubbet, kompis.
Vad var det här stället till för?
Var det som ett arkiv för din levnadshistoria?
För eftervärlden?
Din idiot, du skilde dig inte ens från Sandy, va?
-Det lär stå dig dyrt. -SRP handlade inte om pengar.
-Vad handlade det om då? -Vi hjälpte tusentals människor.
Och resten då?
Hittade du Carol Ashland?
Hon flydde ifrån dig.
Hon var nog rädd att-
-hon skulle göra ett nytt försök om hon stannade.
Skulle Carols självmordsförsök vara mitt fel?
Hon tog en överdos på ditt kontor, vid ditt skrivbord.
Hon sa hejdå till sin dotter på din telefon.
Vad var det annars?
-Jag vet inte, jag... -Du stack ifrån din familj...
...och dråpåtalet i Kanada.
Övervägde du aldrig att bara ta det som en man?
Nu har du din chans i alla fall.
Vi kan kalla detta den åttonde övergången till fängelse.
Första regeln: Knivhugg-
-den värste jäveln du kan hitta därinne på första dagen.
Sen har jag hört att de låter en vara.
Vänd dig om.
Liam.
-Dr Lightman. -Här har du då.
Dr Emily?
Pappa.
Vad ska vi prata om nu då?
Semikolon?
Vad sägs om sport?
Lägg av. Bara för att han ser ut som en sportkille-
-är det inte allt han är.
Okej, inte-sportkillen. Semikolon.
Kör.
Man kan använda semikolon som en mjuk punkt.
Genom att sätta semikolon istället för punkt mellan två satser-
-visar man att de två satserna hör närmre ihop med varandra-
-än med övriga meningar runt om.
Som i:
Emily är min dotter-
-semikolon-
-och jag har svårt att vänja mig vid att hon är vuxen.
Precis.
Då hämtar jag te.
Vilken massa skräp.
En del av SRP-grejerna var tänkvärda.
Vissa grejer är ju vettiga.
Det är sunt förnuft i fin förpackning, så att folk är beredda att betala.
Det finns hyllmeter i bokhandlarna som handlar om det.
Problemet är att män som Stafford utnyttjar en, får en att känna-
-att man saknar något, att bara de har svaret.
Ja. Det låter som Lightman.
Köpte ni ingen åt mig?
-Vad är det för fel på kaffet här? -Inget.
Det är mycket att bära, att bearbeta.
Jag tror inte att jag klarar det.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det Stafford gjorde mot dig, mot din mamma och alla andra, är hemskt.
Han är en sociopat.
Men vi värjer oss.
Vi kämpar på och värjer oss.
Och vi söker stöd hos människor som bryr sig om oss på riktigt.
Så ta det här steget.
Ta all tid du behöver, vännen.
Översättning: Hanna Carlsson
Swedish