Historien är påhittad.
Är det tillräckligt högt?
Va?
Är det tillräckligt högt?
Det är okej. Jag är inte jättearg.
Pappa, det här är Amanda.
Vad har hon sagt om mig, då?
Inget.
Verkligen?
Och resten?
Okej.
-Säg det, bara. -Vad då?
Tröttnar du aldrig på bönor i tomatsås?
Vad det än gäller, vill hon inte vara här.
Så du släpade hit henne.
Och nej, jag tröttnar aldrig på bönor i tomatsås.
Jag väntar fortfarande på ett svar.
-Vi ses i skolan, Em. -Vänta, Amanda.
Jag sa ju att det var en dålig idé.
Hur ska man veta det, innan man har försökt?
Här kommer äggen.
Amandas pappa är på ett mentalsjukhus.
Mentalsjukhus.
Han har varit där i fyra år nu.
Fem.
Såg du hur hon gjorde?
Hon sa medvetet fyra år, för att dra in dig i samtalet.
Hon är lurig.
Det har jag från honom.
Emily tycker att jag ska fråga dig om du vill...
Det spelar ingen roll.
Du är säkert väldigt upptagen, och jag inbillar mig nog bara.
Amanda.
Jag vet i alla fall det här. Du tror inte att du inbillar dig något.
Emily är ingen dumbom, men jag är smartare.
Berätta nu.
Hur kan jag hjälpa dig?
Under de fem åren han har varit där-
-är jag osäker på om de verkligen har hjälpt honom-
-eller om de bara försöker behålla honom.
Låt mig gissa. Det rör sig om ett privatsjukhus, va?
Ja.
Han är alltid medicinerad.
Han är aldrig sig själv.
Jag vill ha tillbaka min pappa, dr Lightman.
Ska du låta mig få det där telefonnumret?
Wayne Dobar.
Min dotter-
-är en god vän till din dotter.
Hon ville jag skulle komma hit-
-och säga hej och kolla hur du mår.
Du är den tystlåtna typen.
Du är osynlig.
Det är din frukt med.
Det är du med.
Du är osynlig. Din frukt med. Du med.
Du hatar översittare, va?
Jag är ingen hjärnskrynklare eller liknande-
-men säger de inte åt dig att släppa ut din ilska?
Du är osynlig. Din frukt med. Du med.
Du är osynlig. Din frukt med.
-Men du! -Han attackerade mig med en kniv!
-Stå still, mr Dobar.
Wayne, lägg ner kniven, är du snäll.
Gör som dr Grandon säger, Wayne.
Ursäkta mig-
-men ser du den lilla dåren bakom dig med äpplet?
Det är han som hade kniven.
Wayne har den för att han tog den ifrån honom.
Han gjorde ditt jobb, bjässen.
Var inte du på väg att gå, dr Lightman?
Just det. Vi vet vem du är.
Varsågod, doktorn.
Det var lite förhastat.
Mannen är rädd och inte farlig.
Säger hans ögonbryn det?
Det här är en psykiatrisk inrättning och inte en cirkus.
Vad ska jag säga till din dotter?
Det var bra.
Nu går vi.
Jag fattar inte att du gör så här, Wayne.
Hur många gånger ska vi behöva få problem med dig?
Och nu blir jag plötsligt intresserad av dig, killen.
GLATT LEENDE
ILSKA
FÖRAKT
OTÅLIGHET
MANIPULATÖR KONTROLLERAT LEENDE
RÄDSLA
ÖVERRASKAD
Du har redan beslutat dig för att dr Grandon döljer något.
Kanske.
-Kanske inte. -Du hoppas han gör det.
Naturligtvis gör jag det.
Vad gör du?
Jag slår vad om-
-att dr Grandon är på väg hit just nu.
Jag känner till typen.
Har vi möss här?
-Det kan vara råttor. -Hört talas om skadedjursbekämpning?
-Hört talas om en sportslig chans? -Den osten ser dyr ut.
Jag satsar en femma på att dr Grandon är här om en timme.
Varför skulle han vara det?
Tack så mycket.
För att visa sig trevlig eftersom jag har sett vad som sker där.
Det sista han vill är att jag ska börja snoka runt.
Det har du ju börjat med ändå.
En av Emilys vänner bad mig om hjälp.
Alla behöver sin pappa.
Ja, men allt du har gjort är att förvärra saken.
Känner vi till varför Wayne Dobar togs in på sjukhuset?
Flippade han ut på bron?
Störd man utsätter dotter för fara
Wayne kanske är knäpp ändå.
Tack.
Och här är han.
Det har gått 44 minuter.
Du är skyldig mig en femma. Och "Ta-da"?
-Jag menar, verkligen? -Hej, jag är Gillian Foster.
Dr Mitch Grandon. Hur står det till?
Jag är här för att fråga om orsaken till dr Lightmans besök.
Om det rör sig om hur vår patient mår eller om anhöriga oroar sig-
-står jag gärna till tjänst.
Förlåt. Jag...jag tänkte på något annat.
Var är jag? Vad har jag missat?
Vi måste kunna berätta för Wayne Dobars dotter-
-att han är i goda händer.
-Han är i de bästa händer man... -Kan köpa för pengar?
Loker, är du beredd?
Maestro, jag lämnar över det till dig.
Det här är en ledsen, förvirrad man med samvetskval.
Han är inte våldsam och tänkte inte hoppa.
Stället du bedriver...
-Radley. -Just det, ja.
Är det ett dyrt ställe?
Jag avråder dig från att göra det.
Förlåt, göra vad?
Svara på hans fråga med en annan fråga.
Som frågan om vilket pris man ska ta för att vårda-
-och skapa trivsel för mentalsjuka?
-Det tänkte jag inte säga. -Jo.
Det är vad jag skulle säga. Vad kan man annars säga?
Utmärkt, du läste mina tankar.
Nu är det dags för dig att läsa mina. Sätt igång.
Är det för svårt? Låt mig ge dig en ledtråd.
Du driver ett femstjärnigt dårhus under lågkonjunkturen.
Det är fel tid för att släppa ut patienterna.
Har du gett Wayne Dobar lite av de gamla recepten?
Något extra för att sakta ner tillfrisknandet-
-för affärernas skull?
-Ursäkta? -Vad dr Lightman säger...
...är att eftersom Wayne inte har visat förbättring efter fem år-
-kanske jag kan stå till tjänst med en andra åsikt?
Jag trodde jag var jäkla tydlig med det här.
Kom igen.
Ingen beröring. Fullblod blir nervösa inför främlingar.
Hur mår min bror?
Dr Lightman åker för att träffa honom.
-Sa inte Amanda det? -Amanda? Nej.
Hon bad honom kolla upp Wayne.
Hon tror att läkarna kanske ger honom för mycket mediciner.
-Mår Wayne bra? -Ja, han mår bra.
Är Amanda här, miss Dobar?
Gina. Du skulle ha ringt i förväg.
-Det kunde ha besparat er resan. -Så hon är inte här?
Nej, hon åkte till Maryland för de regionala slutspelen.
-Volleyboll. -Verkligen?
Verkligen.
-Så då bor hon här med dig? -När hennes far hamnade...
Och hennes mor är borta. Hon dog i barnsäng. Fruktansvärt.
Jag är den enda Amanda har kvar.
När kommer hon tillbaka?
Mår Wayne bra? Du skrämmer mig.
Dr Lightman och dr Foster gör allt de kan.
Tack så mycket.
Jag vill varna er. En av Waynes schizofrena störning-
-är att han inte gärna pratar med folk han inte litar på.
Som han inte pratade med dig tidigare?
Efter dig.
Wayne, det här är Gill. Gill, Wayne. Wayne, Gill.
Du hörde vad han sa.
Du kan gå nu.
Menar du att han vill...?
Är du säker? Wayne.
-Ska jag gå? -Nej, jag vill att du ska gå.
Jag vill att han ska lita på mig. Vänta lite.
Här.
Får jag låna ditt läppstift?
Jag gör det här inför din åsyn-
-så jag slipper be dig-
-att stänga av den senare, och då slipper du säga...
-Det får du inte göra. -Exakt.
Du stod ju bara där och såg honom göra det.
Juicedags.
Här får du.
Då skålar vi, Wayne-
-för det du gjorde med fruktbanditen tidigare.
Vill du smaka?
Tycker du inte om det?
Känner du dig osäker?
Vet du inte vad de har lagt i?
Desto mer för mig.
Wayne?
Wayne.
Får jag läsa?
Du måste sakna Amanda något fruktansvärt.
Du fick åtminstone en utsikt.
Eller inte.
Senaste gången Amanda skrev till dig var...? Var det den 10 april?
Det var flera månader sedan.
Du är orolig för henne.
Vi pratar lite mer.
Om din utsikt.
Din stygging.
Så Amanda är din dotters vän?
Det pratar.
Du oroar dig inte bara för Amanda, eller hur?
Du tror att det är din enda väg härifrån.
Eller hur?
Du står inte ut mer.
Eller hur?
Sätt igång, bara.
Stick då.
Det här är din chans. Men när du är borta-
-kan jag inte hjälpa dig.
Då får du klara dig själv.
Eller så kan du stanna, och låta honom ta hand om det.
Richmond Dobar, Wayne och Ginas pappa.
En av de 10 förmögnaste kapplöpningshästägarna i världen.
Han fick paranoid schizofreni 1979.
Han fick privatvård i hemmet och två år senare-
-hittades han hängd i sin lägenhet i Dubai.
Waynes hälsotillstånd verkar vara ärftligt.
Fanns det någon uppgift om att Wayne höll på att bli tokig...
-...innan han gick där på bron? -Nej, åtminstone inte inrapporterat.
Vet vi något om systern?
Gina Dobar fortsätter med faderns arbete, enligt detta.
GINA DOBAR I VINNARCIRKELN
Jag tror att Amanda var i huset-
-men vi fick inte träffa henne. Hon undviker frågan.
Jag hade förväntat mig att du skulle bli glad över nyheten, ms Dobar.
Du tillbringade fem minuter med Wayne och menar-
-att han bör skrivas ut helt?
Jag är mer förvirrad än något annat.
Berätta om dagen han tog Amanda till bron.
Det finns inte mycket att berätta.
Polisen ringde mig när det var över-
-och han var i förvar. Det var så olikt honom, men...
Men det var förståeligt.
Familjehistorien finns ju i bakgrunden.
Känner du till om min far?
Ja.
Varför sa du inte sanningen för mina medarbetare idag?
-Förlåt? -Du sa att Amanda inte var här.
Och du undvek frågan om Wayne är övermedicinerad.
Varför skulle de övermedicinera honom?
Jag vet inte.
På grund av pengar?
Dina pengar?
Hur kan Amanda hjälpa till?
Det kan jag inte svara på förrän jag har pratat med henne.
Vi gick vilse, för vi kom genom ett stort kök-
-till ett litet kök. Ett slags... vad kallas de?
-Serveringsrum. -Ja.
Jag pratar på för att bryta isen. Hur sköter jag mig?
Klarar jag det bra?
Amanda...
Emily har försökt ringa till dig.
Du vill väl fortfarande att vi hjälper dig, vännen?
-Hur mår min pappa? -Han är jätteorolig över dig.
-Jag mår bra. -Ja, jag ser det.
Får jag ta en?
De är mina favoriter.
Banannötsmak, eller hur?
Jättegott.
Du förstår väl vad vi vill prata med dig om?
Om bron.
Han gick med mig för att köpa glass.
Affären låg på andra sidan bron.
Den finns inte där längre.
Vi brukade gå dit varje lördag.
Han köpte en skopa pistaschglass-
-och jag två skopor jordgubbsglass med strössel.
Allt gick åt skogen sedan, eller hur?
Vad var det som egentligen hände?
Jag kommer inte riktigt ihåg.
-Det var som en ond dröm. -Men trots allt...
...älskar du ändå din pappa?
Det var inte hans fel.
Han är sjuk.
Min mamma var helknäpp.
Det som skrämde mig mest, var-
-att det skulle gå i arv. Att jag skulle bli som hon.
Jag är inte...
Jag är inte som min pappa.
Jag är inte som min mamma.
Förutom den gången jag moonade för drottningen.
-Englands drottning? -Ja.
Jag vet inte vad som flög i mig.
Varför slutade du skriva till din pappa?
Jag vet inte.
-Volleyboll, sommarskolan. -Ja.
Vad är det du inte vill att vi ska få se i boken?
Kan jag få titta, älskling?
Vi kommer inte att berätta för någon. Jag lovar.
Var är jag??
Jag mår bra Jag mår bra
Jag känner mig ensam.
Det räcker.
Det är bra, vännen.
Det är brev som Wayne har skrivit till mig.
Varför vill du ge dem till oss?
Han sa att Amanda hade slutat skriva till honom.
Wayne är en fin man.
Det kommer ni att märka.
Men han är också mycket bekymrad.
Jag vill, som Amanda, veta-
-att han får rätt behandling.
Jag gör allt.
Jag förstår varför Gina så gärna ville visa oss dessa.
Det förekommer motsättningar i språket.
Det finns viss klarhet, men mest är det osammanhängande-
-ändlösa utsvävningar och splittrade stycken.
Vad är det för fel?
Inget, jag är bara trött.
Han verkar gå på findroger.
Såna där droger som de rika och berömda får av psykiatrerna-
-så att de ska stanna kvar.
Eller så mår Wayne inte bra, Cal.
Cal, du tänker väl inte fråga ut dr Grandon?
Nej, det ska jag inte göra.
Det är sent.
Jag är trött. Det finns inget vi kan göra just nu.
Vi måste sköta det här försiktigt.
Tror du inte jag klarar det?
Du klarar allt du bestämmer dig för.
Säger du det?
Okej.
Vad finns i lådan, Wayne?
-Det är privat. -Jaså? Ja, då förstår jag.
Följ med mig.
-Vart ska vi gå? -Jag tar hem dig.
Vad var det i juicen jag drack tidigare?
Dr Lightman, vad gör du här så sent?
Wayne är inte galen.
Jag och han går härifrån.
Vad ser det ut som att jag gör?
Du verkar inte må särskilt bra.
-Han slog mig. -Vänta lite.
Ta honom till ett skyddat rum för observation.
Hej, mamma.
Tänk att få se dig här.
Du tog god tid på dig.
Du ser bra ut, mamma.
Döden klär dig.
Kan jag få mer droger? Kvicka på.
Du kunde alltid få mig att skratta.
Sa jag det till dig?
-Jag kommer inte ihåg, mamma. -Var inte så fånig.
Du brukade få mig att skratta.
Kommer du ihåg semestern vi hade?
Vi tre satt på stranden.
Jag, du och pappa.
Vi kollade på folk i kikaren. Kommer du ihåg?
Vi gissade vad folk sa.
Som om vi kunde veta vad de verkligen sa.
"Var det du som väsnades, älskling?"
"Nej, det var färjan som gick förbi, din usling."
"Jag visste inte att färjan kunde lukta så där."
Varför gjorde du det?
Gjorde vad?
Målade vardagsrummet gult. Vad trodde du, din slarver?
Jag erkänner att dr Lightman är lite ovanlig.
Men det här är...
Vad har ni gett honom?
Han bröt näsan på en skötare.
Han fick nervlugnande.
Jag vill påpeka att enligt lagen...
Polisanmäl det eller behåll honom i 48 timmar-
-om han kan skada sig själv eller andra.
Jag vet.
Jag tänkte mig inte för, älskling.
Jag vet inte vad jag tänkte på.
Varför skilde du dig inte eller stack därifrån?
Det måste ha funnits någon som kunde ha hjälpt dig.
Du måste sluta att klandra dig själv, Cal.
Hör du vad jag säger?
Jag önskar du kunde se ditt barnbarn, Emily.
Vem är hon lik?
Sig själv. Hon är lik sig själv.
Du har rätt.
Jag ska inte fråga. Jag behöver inte säga det.
Hon är kanske lite lik dig.
Gå inte, mamma.
Dags för mediciner, hoppas jag.
-Ni har gett honom något. -Ja, nervlugnande.
-Vi ger inga hallucinogener här. -Jag skulle hålla med dig...
...om jag inte hade hamnat i en nostalgitripp med min mamma.
Tack så mycket, förresten.
Ropa om ni behöver mig, dr Foster.
Du var alltså tvungen att komma hit.
Jag trodde vi skulle vänta och göra det tillsammans.
Jaså?
Hör på...
Berätta sanningen, älskling.
Det skulle aldrig ha hänt.
Du attackerade skötaren.
Vad var det egentligen som hände?
-Hans näsrygg. -Du är inte dig själv.
Det är drogerna. Jag måste ta dig härifrån.
Lugna dig, tigern. Väggarna har faktiskt öron och...
Nu går vi en promenad med hunden.
Nej, nej, nej. Sätt dig.
Vart ska du...?
Du förstår väl att du är drogad?
Bara efter jag attackerar någon.
Alla andra gånger:
-Ria. -Emily. Vad gör du här?
Var är pappa? Ljug inte för honom den här gången.
Han kom aldrig hem i går och har bara telefonsvararen på.
Han försökte få ut din väns pappa.
Han har säkert en slags plan. Du vet hur din pappa är.
Han har gjort något galet igen, eller hur?
Är du beredd?
Nej, inte precis.
-Gå. -Fortsätt.
Gå vidare.
-Vad är det här? -Ingen fara.
Få ut dem ur rummen och till gården.
-Loker. -Loker.
Ta en penna.
Ja. Vad har du?
Nej.
Pappa?
Em? Vad gör du där?
De sa att du var på sjukhus.
Ja. Får jag prata med Loker igen.
-Men pappa... -Bråka inte.
Allt kommer att ordna sig.
Gör det. Snälla, Em.
Tjafsa inte om det.
Ja, fortsätt.
Bra. Skriv ner det här.
"Olanzapine...
...lamotrigene...
...lamotrigine...
...topiramate...
...lorazepam.
Chico."
Nej, den hittade jag på. Det var ett skämt.
Ja, jäklar.
Jag är hög som ett hus.
-Va? Har de drogat dig? -Ja, gumman.
-Cal? -Ja, vad är det?
Dr Lightman.
Har du smärtstillande? Jag har en hemsk huvudvärk.
Ta det försiktigt.
-Ta det lugnt. -Hejdå, gumman.
Pappa? Pappa?
Fyrtioåtta timmar?
Vi kan inte göra något åt det, Em. Det är enligt lagen.
-Gjorde han det frivilligt? -Det får du fråga honom om.
-Det var frivilligt, alltså. -Han hjälper din väns far.
-Är det mitt fel? -För att du bad om hjälp? Nej.
Jag önskar han skrev böcker och undervisade.
Hur kunde du tillåta att han gjorde det här?
Kom och sätt dig, Em.
Det verkar hemskt, men han är i säkerhet.
Du är rädd för något. Vad är du rädd för?
Märker du det?
Jag gissade. Ett trick som pappa lärde mig.
Din pappa...
Han verkar vara stressad.
Han har mer att tänka på än vanligt.
Ja, särskilt nu.
Varför säger du så?
-Han fyller år nästa vecka. -Han stressar alltid upp sig för det.
Det är därför vi låtsas som inget.
Ja, men min farmor dog när hon var 46.
Och han fyller 47.
Är allt bra, pappa?
Vad gjorde du så där för?
-Jag trodde du ville prata. -Om vad då?
Jag vet inte, det vet väl du.
Skitprat, det vet du inte.
Det var inte bara mitt fel.
Din mor var också delaktig.
Det behövs två, som man säger.
För att göra vad? Gå till puben och supa varje kväll?
Du kom tillbaka stupfull och klådde upp din fru och unge?
Kommer du ihåg semestrarna vid stranden?
En semester. En.
Vi bodde i ett rum över puben och det regnade hela jäkla tiden.
Jag behöver inte oroa mig för att likna mamma, utan dig.
Eller hur?
Är du kvar?
Bra.
Låt det vara så.
Var är Foster?
Hon är med Emily.
Det är för att du, idiotiskt nog-
-berättade för Em om allt det här.
Ingen av drogerna du nämnde-
-kan ha orsakat din reaktion.
-Fortsätt kolla. -De är lugnande.
De stabiliserar humöret och är inga hallucinogener.
Vad vet du om mina hallucinationer?
Inget. Jag vet bara att du har hallucinerat.
Skulle Foster berätta?
Tänk om någon gav mig-
-en cocktail av alla läkemedel?
Och lade i maten eller i din dricka?
-Ja. -Du.
Ta det här och stick.
Stjäl du de andra patienternas mat, dr Lightman?
Förlåt?
-Det är mina muffins. -Hans.
-Det är mina muffins. -Dina?
-Är det dina muffins? -Mina.
Åh, förlåt mig.
Vet du...
Dessa muffins kommer att bli ditt problem.
Är du medveten om-
-att denna utvärdering avgör om jag kan ge dig tillstånd-
-att lämna detta sjukhus?
-Ja. -Menar du...
...att skälet till ditt beteende är ett hembakat muffin?
Det menar han.
Och du vet detta, för att du åt ett av dessa muffins.
Wayne Dobar har ätit dem i åratal.
Tror du det?
-Hans dotter bakar dem. -Så hans dotter...
-...som är 17, vill förgifta honom? -Va?
Nej, hon har ingen aning om det här.
-Vad gör du här? -Jag skickade muffinet...
...till analys. Men jag analyserade det själv, vilket gick snabbare.
Har du hört talas om häxprocesserna i Salem?
Historiker tror att häxprocesserna-
-orsakades av en hallucinogensvamp som kallas ergot-
-som hade hittat vägen till vinterns mjölsorter.
Nu får vi se hur magiskt muffinet verkligen är.
Det är saftigt.
Det smakar lite bittert.
Det är i sin helhet ganska gott.
Verkligen? Mr Fitzgerald. Sa mr Fitzgerald det till dig?
Mr Fitzgerald? Verkligen?
Så bröd-
-eller i detta fall, en muffin...
-...är det perfekta leveranssystemet. -Samma du använde på Wayne.
Det är ju löjligt.
-Kom så går vi, Amanda. -Nej, nej. Vänta nu.
Du kommer att gilla det här, tro mig.
Pappa?
Åh, herregud.
Är det här sant?
Det är sant, min flicka. Det är sant.
Hon spetsade muffinen så att du skulle förbli knäpp.
Vid varje besök fick du nya muffins, eller hur?
Varför skulle jag göra det?
För Waynes halva arvsdel i egendomen.
Men det ligger mer bakom än så, eller hur?
Du skadar en liten tjej.
Det är därför jag lägger mig i, för det tar jag personligt.
Varför gjorde du så här, Gina?
Egendomens livsnerv är hästarna.
Jag är den som tar hand om dem. Wayne gjorde aldrig det.
Just det.
Så du drogade Wayne för att hålla honom från hästarna.
Det slutade med att han nästan dödade sig själv och dottern.
Sedan släpas han till fingermålarakademin på livstid.
Har vi löst problemet?
Här.
-Cor, vad är det som luktar? -Vad?
Det måste vara färjan.
-Va? -Inget.
Vi har varit tillsammans hela dagen-
-och du har inte sagt något om sjukhuset.
Berätta för mig vad det var som hände.
Jag tog en av Amandas muffins.
Varför gjorde du det?
Den låg bara där och såg så god ut.
Du lade in dig frivilligt, eller hur?
-Vem säger det? -Jag.
Och jag är arg.
Jag vet.
Om jag frivilligt hade lagt in mig-
-vore jag ju helgalen, eller hur?
Är det vad du tror?
Ja.
Jag såg din farmor på grund av muffinet.
Och?
Du vet hur allt började med att jag försökte hjälpa Amanda?
Jag tror att det var hon som gjorde mig en tjänst.
Pratade du och din mamma?
-Du tror jag har en skruv lös, va? -Ni pratade.
Hon ville veta om du var lik henne.
Är jag det?
Jag hoppas det.
Lite grann.
Tror du att hon verkligen pratade med dig-
-eller att du bara pratade med dig själv?
Har du psykbabblat med Gillian igen?
Min pappa är en dåre. Ge mig utegångsförbud, då.
Hon sa säkert att några dagar på det stället gör mig gott.
Bara några dagar?
Sluta nu.
Såg du någon annan där?
-Som vem då? -Det innebär ett nej.
Ja.
Jag ska säga en sak.
Loker blev helknäpp.
Det är värt att kolla på. Jag har det på band.
Det är en komplimang, för att komma från dig.
Grattis på födelsedagen, pappa.
Jag hörde inte.
Bränt.
Det är min favorit.
TILL MINNE AV OCH TILLÄGNAD JAMES O. TURNER 1936-2010
Översättning: Marie-Louise Wallstrom
Swedish