*Följande berättelse är påhittad.
Kimmy, ät upp din mat.
Vad har du på gång idag, LJ?
Skolan. Och sen simträning.
Simträning?
Du kom med i laget.
Åh, Junior, det är toppen. Jag är så stolt över dig.
Hörde du det, Lane?
Kom hit, lilla prinsessan. Så ja.
Bra gjort, grabben.
Hur är det fatt, bebisen? Ja.
Hej ängel.
Glöm inte din lunch.
Åh, det stämmer. Jag sa att jag ger dig pengar för att köpa lunch.
Vad är det för fel på smörgåsen du precis gjorde?
-Tja, jag... -Va, LJ?
-Inget. -Okej då.
Tack mamma. Hej då pappa.
Beställde du barnsängen som jag bad dig?
Ja. Jag ville prata med dig om det. Tycker du den inte är lite dyr?
Låt mig oroa mig över pengarna, okej?
Tiden är ute. Pappa måste gå och fånga lite skurkar nu.
Åh ja. Du är en sån stor och duktig flicka.
Så där ja.
Så jag måste jobba sent ikväll.
-Igen? -Ja. Kvartssamtal.
Jag ska försöka att inte jobba för sent.
Jag tror att hennes blöjeksem har blossat upp igen.
-Har vi slut på kräm igen? -Nej, nej.
Okej, bra.
-Jag lämnar det åt dig. -Okej.
-Ha en bra dag. -Detsamma.
Okej.
Då så. Okej.
Mamma är tillbaka om två minuter, Kimberly. Bara två minuter, okej?
Får jag se en legitimation, tack?
Allt jag kan säga är att en man och en kvinna tvingade ut mig ur bilen.
Han tvingade mig att ligga på marken medan hon tog Kim.
-Mrs Bradley, får jag fråga...? -Frågor, ma'am.
Titta på det gänget.
Gå. Gå. Du får inte gå där.
-Är det pappan? -Gå. Ut!
Inspektör Lane Bradley. En stigande stjärna i Bethesda-polisen.
Dra åt helsike, era gamar!
Och han anklagar redan mamman.
-Mamman? -Colette Bradley.
Hon är lärare för en femteklass i en offentlig skola.
Hon är vettskrämd, skyldig och skamsen.
Vilket är precis vad jag skulle vara om jag hade förlorat mitt barn.
Och var på väg att ljuga för maken och världen om det.
GLÄDJE LEENDE
ILSKA
FÖRAKT
OTÅLIGHET
MANIPULATÖR KONTROLLERAT LEENDE
RÄDSLA
ÖVERRASKNING
-Kan du ge oss några kommentarer? -Snälla, lämna henne ifred.
-Vem är riddaren? -Enligt polisens anteckningar...
...är han dr Stanley Heaton, en vän till familjen.
När mamman upptäckte att barnet var borta ringde hon honom.
-Vad, ringde hon inte sin make? -Hon la på efter cirka tre sekunder.
Allt jag kan säga är att en man och en kvinna tvingade ut mig ur bilen. Han...
Det är det.
Platt, kontrollerat, hade repeterats mentalt.
Komplett med helt stilla ögonglober-
-i ett desperat försök att inte avslöja sitt spel.
Ser du det där? Hon är mer rädd för sin man-
-än vad som kan ha hänt hennes bebis.
Och tonårssonen hamnar i kläm.
Ja.
Gå tillbaka till gruppbilden.
Vad för slags doktor tror du att han är?
Jag satsar på psykolog.
Jag skulle säga att han är mer av en gynekolog.
Verkligen?
Loker och Torres kan uppdatera oss när de kommer tillbaka.
Under tiden har vi en bebis som saknas, visst?
Polisen sa åt oss att lägga näsan i blöt.
Att lägga näsan i blöt. Det var precis så de sa.
-Vad har ni två varit? -Det är lördag.
-Jag var bortrest... -Uttråkad.
Det finns en video i labbet. Uppdatera er.
-Vart ska ni? -När vi är tillbaka...
...vill jag ha Wallowski med mamman och pappan.
Klockan tickar.
-Gynekolog. Hur visste du? -Kvinnlig intuition.
Det, eller det stod i polisrapporten hela tiden.
Polisrapporten?
Om Colette Bradley, dr Heaton.
-Vad är det med henne? -En bebis försvinner mitt på ljusa dan...
Och i praktiken var du den första mamman ringde.
Colette Bradley är min patient.
Var min patient.
Det här är en fertilitetsklinik, visst? Hade hon och hennes man problem?
Dr Lightman, har du hört talas om läkarsekretess?
Vi hoppades att du kunde berätta något om familjen-
-innan vi går och pratar med dem.
Jag kan berätta det här:
De förtjänar det inte. Det är en mardröm. Bradleys är goda människor.
Varför ringde hon dig först och inte sin make?
Varför ljög hon om vad som hände?
-Hon ljög inte. -Hur vet du det?
Du vet inte, eller hur?
Men du vet att hon är kapabel till att ljuga.
Åh, och det rejält.
Eller är den något som täcks av all sekretessdynga och allt?
Vi vill inte straffa någon. Vi vill bara... Vi vill bara...
Vi vill bara få hem henne igen.
Hennes man är riktad bort från frun. Tittar inte ens på henne.
Vilket betyder att han inte tror på ett ord hon säger.
Togs något annat från bilen?
Colette nämnde att Kims filtar och nappflaska var borta.
Ni kom snabbt. Jag messade er för 20 minuter sedan.
Med tanke på fallets natur, konstapel...
-...tog jag mig friheten att gasa på. -Ta det lugnt. De är här för att hjälpa.
Ska vi?
Okej, Lane.
För vad det är värt...
-...är jag väldigt ledsen. -Ja.
-Kan inte ens föreställa mig det. -Kan vi komma igenom detta?
Så du vet vad vi gör här?
Ja. Man har förklarat det för mig.
Du tror att din fru ljuger om vad som hände er dotter?
Varför skulle du säga det?
Du sa precis att Wallowski berättar vad vi gör här.
Nej. Colette har inget skäl att ljuga.
Du är ju polis.
Du vet mycket väl att alla har skäl att ljuga. Visst?
Jag är säker på att det här är väldigt svårt för dig, Colette.
Försöker du säga att du vet vad jag går igenom?
Kan du gå igenom vad som hände?
Jag har redan berättat för polisen allt jag vet, så...
Mrs Bradley, de som letar efter Kim behöver all hjälp de kan få.
Jag behöver din hjälp för att hjälpa dem, okej?
-Colette skulle aldrig skada Kimberly. -Inte frågan.
Min fru skulle aldrig göra något för att skada någon i vår familj.
Inte under din övervakning, menar du.
Över din döda kropp.
Är det så du pratar med henne? Är det det?
Det ger bra resultat, eller hur?
De var båda i 30-årsåldern.
Hon hade på sig röd tröja, jeans, gympaskor.
Och mannen?
Smal, jeansjacka, keps, blåa ögon.
Och vad sa han?
Han sa åt mig att lägga mig på marken och sen...
Var dörren öppen?
Hon öppnade den.
Min fru behöver styras, okej?
Jag tror ni kan förstå det.
Hon kan bli oförsiktig ibland.
Hon sa att kidnapparna kom till hennes bil. Hur är det oförsiktigt?
Vet din fru om att du tror att hon är en lögnare?
Slappna bara av och försök minnas vad som hände sen.
Tja, vänta... Han...
-Vilken färg sa du att hennes ögon var? -Blåa.
Du sa att hans ögon var blåa.
Du såg inga kidnappare, eller hur?
-Jag... -Du tror inte ens du såg kidnappare.
Vad hände egentligen, Colette?
Herregud.
Han kommer att döda mig.
Vem då?
Min man.
Vad är det här?
Det här är din fru.
Mor till dina barn.
Vad sa du?
Pratar du med mig? Jag...
Strunta i mig, raring.
Jag tänker bara högt.
-När du är redo, raring. -När hon är redo för vad?
Måste allt som kommer ur din mun-
-låta så surt.
Titta på henne.
Hon är redan vettskrämd.
Lane.
Lane...
...jag är så ledsen. Jag...
Jag lämnade Kim i bilen i bara någon minut-
-så jag kunde gå in i affären.
-Du gjorde vad? -Jag bara... Jag...
Jag lämnade bilen utanför och sprang in.
Vänta ett tag. Lämnade du bebisen ensam i bilen?
Hon sov, Lane. Hon sov bara, så jag...
-Vad? -Lugn. Lugn.
Håll avståndet. Det var målare här nyss.
Mitt hus, mina regler.
-Var är Kimmy? -Jag svär vid Gud, Lane, jag vet inte.
-Var är hon? -Du måste tro mig, snälla.
-Snälla, tro mig. -Ge mig ett bra skäl till varför.
För jag tror henne och jag är experten.
Är du experten?
Så Kimberly bara försvann?
Jag ljög om mannen och kvinnan med någon tog henne, Lane.
Kimmy? Kimmy?
Men de här personerna tror att den som tog Kim-
-tar hand om henne.
Det var därför de tog nappflaskan och det.
Vilken affär.
Vad behövde du som var så viktigt?
Blöjkräm.
Jag skulle köpa blöjkräm.
Blöjkräm?
Jag trodde du skulle bli arg om jag sa att vi hade slut på det-
-så jag tänkte bara åka till apoteket och skaffa det.
Det här är vad hon gör.
Hon skyller sina misstag på alla andra.
Nu är det mitt fel.
Och du undrade varför hon ringde dr Heaton under sitt skräckögonblick.
Jag har inte tid för det här.
Jag behöver hitta min lilla flicka innan hon hittas död.
Lane, det är inte rättvist! Du...
Hon är vår lilla flicka, Lane.
Tja, med lite hjälp från dr Heaton, visst?
-Hur kände du till det? -Du bekräftade det precis, kompis.
Ja? Det har inte du med att göra.
Vet du hur mycket mod det krävdes för att erkänna hur hon förlorade Kimberly?
När ska du ha modet att erkänna din del i allt detta?
Hej.
-Du måste vara Junior. -Det är LJ.
Jag är Cal Lightman.
Polisen anlitade mig för att hjälpa till att hitta din lillasyster.
Ja, hoppas du är bra på det du gör.
Vad hände med din hand?
Skadade den på fotbollsträningen.
Mina händer såg ut så när jag var i din ålder. Vill du veta varför?
Du gjorde många sura?
Du ser, det är bra, det där. Nu bollar vi lite fram och tillbaka.
-Så vem slog du? -Ingen.
-Verkligen? -Han förtjänade det.
-Jaså? Varför? -För han snackade dynga.
Om din familj, va?
Om din pappa, snuten? Inte?
Om din mamma?
-Vad sa han om henne? -Hon är lärare.
-Vad tror du att de sa? -Hör på nu.
Antingen svarar du på mina frågor som en vuxen-
-eller så tar jag reda på svaren på mitt eget sätt. Är det klart?
Så de hånar dig om din mamma. Än sen?
Hon är lärare på min skola, okej?
Det går rykten.
Rykten du skäms för.
Har din pappa hört några av ryktena?
Det hoppas jag verkligen inte.
Vad, för din mammas skull?
Varför skulle någon vilja ta din lillasyster?
Jag vet inte. Antagligen för att hämtas på pappa för något.
Han låser in mycket folk.
Även om han inte har med det att göra...
...tänker du skylla på honom ändå, visst? Rimligt.
Tillbaka till skammen nu.
Rykten om din mamma och vem då, LJ?
Tack för att du träffar oss, rektor Aston.
Allt jag kan hjälpa med.
Jag har precis pratat med det andra Bradley-barnet-
-som du skickade hem tidigt idag.
Lane Junior behöver vara med sin familj nu, det är uppenbart.
Skickade du hem honom för att han använde knytnävarna?
Han har problem med att kontrollera humöret om det är det du frågar.
Vad, kontrollera humöret med dig?
-Ursäkta? -Ursäkta dig så mycket du vill...
...men du har en elev i din skola var syster är försvunnen-
-och som måste slåss för att försvara sin mors goda namn-
-på grund av rykten som går.
-Vad syftar du på? -Är mrs Bradley en bra lärare?
En av mina bästa.
-Bra i klassrummet? -Åh, enastående.
Och i sängen?
Säg bara nej om du inte vet svaret, mr Aston.
Okej, okej. Det räcker.
Ja, Colette och jag har träffats utanför skolan-
-några gånger de senaste åren.
Du och Colette har haft en affär i några år.
-Slog det dig...? -Ja, ja.
-Självklart har det slagit mig. -Att barnet var ditt?
Ni utövade inte säker sex?
Det är DNA-testet jag vill att aldrig ska utföras.
Antyder du att jag, för att undvika att Lane får veta...
-...att jag skulle...? -Kidnappa barnet?
Du måste sluta med det.
Du måste sluta med att bita ihop käkarna.
Avslöjar dig varje gång.
Ja, jag är rädd. Och nej, jag är inte stolt över vad vi...
Men jag kidnappade inte barnet.
Men du kommer att bli misstänkt.
Och Lane kommer att få reda på att du har haft en affär med hans fru.
Tror du att det är bättre att han får reda på det medan han utreds-
-eller vid ett annat tillfälle-
-när han är ensam med Colette och sin tjänsterevolver.
En skolrektor är ju för organiserad.
Det här luktar ögonblickets ingivelse.
-Kaffe? -Jag kunde njuta av en kopp te.
-Är de fotona jag bad om? -Presskonferens.
Dr Heaton känner du redan. Resten är poliser och grannar.
Ja.
Så vad gjorde du när du var bortrest då?
-Jag var på väg att träffa... -Uttråkad.
Märker du något ovanligt med poliserna på bilden?
Egentligen inte.
Märker du något ovanligt med poliserna på bilen?
De är sexiga allihop?
-Det var vad Loker sa. -Hysteriskt kul.
Alla är där för pappan, inte så mycket för mamman.
Precis.
Självklart.
Inte så överraskande, de är ju poliser.
-Den här då? Dr Heaton. -Han är inte sexig.
-Ursäkta mig? -Det var ett skämt.
En bebis är försvunnen, Eli.
Ja, jag vet... Jag är bara... Håller ni på att reta mig?
-Han ser orolig ut tycker jag. -Jag är inte orolig.
-Varför skulle jag det? Jag mår bra. -Inte du. Läkaren på bilden.
Han oroar sig för mamman och pappan.
Sa Torres det till dig?
Visst. Ja. Torres sa det.
-Sa Torres verkligen det till dig? -Absolut.
Duktig flicka.
Visst. Något mer?
Wallowski ringde. Colette Bradley är hemma om en timma.
Visst. Stryk le beverage.
Te eller kaffe?
Hej gullet.
Din chef, Aston, ringde mig.
Berättade allt för mig.
Och nu-
-är du officiellt död för mig.
Vi kan fixa det här, Lane? Det kan vi. Vi behöver bara hitta Kimmy först.
-Vad händer, mamma? -Hur vet jag ens att Kimmy är min...
-...när du horar runt så där? -Hur kan du säga så?
-Du vet att hon är din. -Ut ur mitt hus!
Du. Lugn, LJ.
LJ.
Stor, tuff snut som din pappa står där med en öl i handen-
-och hotar sin fru och sin son.
Lyssna på mig, kompis. Han är inte värd det.
Colette, LJ, kom igen. Vi går. Kom igen.
-Vad gör ni här? -Vi försöker hitta ditt barn, Lane.
Jaså? Ni kommer inte att hitta henne här.
Hurså? Har du gömt henne någon annanstans?
Det lär din fruga att inte var så oförsiktig.
-Försvinn från mitt hus. -Tvinga mig, konstapeln.
Hallå, Lane. Gå undan.
Åh, hej.
Du måste göra det mycket bättre än så, kompis.
-Hej Willie. -Iam
-Vad? -William.
Just det. Ja just det.
"The Federalist Papers." Verkligen?
Är det vad ni två sysslar med bakom min rygg?
Nej. Vi hånglar.
-Tack för den. -Du frågade.
Jag måste gå. Försvarslinjeträning i morgon bitti.
Okej. Tack för hjälpen. Samma tid i morgon?
Visst. Om det är lugnt med din pappa.
Varför fick jag en dotter?
Jo, kom en timma tidigare. Vi kan hångla.
En uppkäftig dotter. Vad flinar du åt?
Er två. Det är coolt.
Hej då.
Liam coachade mig-
-så att jag kan besegra idioten i det andra debattlaget.
-Idioten? Det låter lite personligt. -Det är mycket för att komma från dig.
Jag möter många olika personer, Em, men det är aldrig personligt.
Visa aldrig bristande respekt för din motståndare, Em.
Eller din pappa för den delen.
-Så jag ska bara mobba dem då? -Jag skakar om folk...
...tills de tappar kontrollen och glömmer att gömma sina känslor.
Inte alls samma sak som mobbning.
-Tycker du att jag saknar respekt för dig? -Du kan inte hjälpa det.
Jag är auktoriteten.
Det ligger i ditt blod. Argumentera inte.
Mobbare.
Tack för att du kom tillbaka in.
-Som om jag har ett val. -Du har väl en hjärna?
Vi har oavslutade affärer, du och jag.
Så hur länge har du känt till-
-att Colette hade en affär med Ben Aston?
Jag fick reda på det när Aston ringde mig.
Okej.
Svara på frågan då, hur länge har du vetat?
Och det var inte en överraskad min där i huset, eller hur?
Så hur länge ska du låta mig vänta på sanningen, Lane?
Colette tog kvällskurser.
Hon stannade kvar sent för konferenser. Allt möjligt.
Jag är polis. Jag vet när något inte är rätt.
Och lägg till att du och Colette inte kunde få barn.
Vilket är skälet till att dr Heaton blev involverad i allt detta, visst?
Förklara vad det här har att göra med att hitta min dotter.
När din fru sa att barnet var ert, er bådas-
-även om du visste att hon hade en affär-
-ifrågasatte du aldrig att du var pappan?
Kimberly är min dotter.
När jag sa spydigheten om att hon var mor-
-till dina barn försökte hon dölja sin skam.
Du är inte båda barnens far.
Har du nånsin undrat varför Kimberly inte ser det minsta ut som du?
Nu undrar du: "Tja, om jag inte är Kimberlys far-
-vad i helsike är Heatons roll i allt det här?"
Om du får reda på det kanske du hittar barnet.
-God morgon, dr Foster. -Nöjda kunder?
Och deras barn. Kan vi ta detta på mitt kontor, tack?
Nej.
Ursäkta mig?
Vi gjorde det förut och det fungerade inte så bra.
Är Lane Bradley Kims verkliga far?
Båda deras namn finns på födelseattesten.
Man kan skriva i stort sett vad man vill på en födelseattest.
Lane och Colette Bradley är Kimmys föräldrar, punkt slut.
Föräldrar? Ja, i motsats till "mamma" och "pappa".
Det är ett väldigt väl valt uttryck och tekniskt sett sant.
Lane och Colette uppfostrar henne även om de inte var biologiska föräldrar.
Har du barn själv, dr Heaton?
Jag ser det som ett "nej".
Ändå tänker du på alla de här bebisarna-
-som dina på ett sätt.
-Som ersättning för föräldraskap. -Ingen skulle argumentera mot det.
-Om det går för sig, tack. -Får några av dina patienter...
...någonsin fel sperma?
Ms Tatum, ursäkta, jag...
Jag tänker inte tala mer om detta här ute.
Blir de nånsin sammanblandade av misstag?
Avsiktligt då?
Lane Bradley är inte Kims biologiska far.
Han är pappan. Jag gjorde arbetet själv.
-Hur lång tid tog processen? -Ge oss ingen sekretessdynga...
...annars tar vi ut det dit igen.
Fem år.
Processen för att få dem gravida tog fem år.
Visst. Tack.
Nästa fråga: Skulle en läkare som du-
-hjälpa processen på vägen genom att göra en liten donation själv?
-Det är skandalöst. -Det är vidrigt, ja.
-Du får många kort från dina patienter. -Fler än jag kan räkna.
Fast det är lustigt att du får ett kort från Bradleys-
-och det är det enda som får en snofsig ram...
...och det är deras flicka som kidnappas.
Som du redan vet...
...har vi kommit varandra särskilt nära.
Vi tror att den som är Kims far kan ha henne.
Lane är hennes far.
Jag vet inte hur jag kan göra det tydligare för er.
Du kan säga det igen, okej-
-men den här gången utan att kisa och och pressa ihop läpparna och så.
Lane är inte pappan.
Så vem är det då?
Åh, låt mig gissa. Det är konfidentiellt.
Det här samtalet inträffade aldrig.
-Nej, vi fick allt från ditt ansiktsuttryck. -Och från det du inte sa.
Och din poäng är?
Wallowski hittade bilder från en övervakningskamera på apoteket.
Det här är från i morse. Samma apotek Kim togs från.
Lane Bradley åker in tidigt till sitt skift och...
...han köper blöjor.
Få in honom i kuben, genast.
Jag vet att jag inte är världens bästa make eller pappa.
Det är min del i detta.
Du frågade mig när jag skulle medge det. Där har ni det.
Men jag är en bra polis.
Tills den dagen jag slutar leta efter Kimmy.
Vi har videobilder av dig när du köpte blöjor i morse.
Jag köper alltid blöjor idag.
Du har gott om bebissaker hemma, Lane. Kan du förklara?
Han måste köpa dem, eller hur?
Så du kan fortsätta tro.
Annars måste du erkänna för dig själv att du har gett upp hoppet, eller hur?
Gå och hämta din fru och din son och ta med dem hit.
Varsamt.
Okej.
Wallowski hämtar dr Heaton, inte lika varsamt.
-Är Heaton inblandad i detta? -Han står i vägen för sanningen.
Tacka mig när vi får tillbaka ditt barn.
Okej?
Ja?
Vad är meningen med detta?
Jag tror vi är på väg att få reda på det.
Mrs Bradley, har du haft en affär med någon annan än din chef?
Vad för slags fråga är det?
En vi inte kan undgå att besvara med våra miner.
Så bara en affär, då?
-Stanley Heaton berättade. -Nej.
Den minen gör att jag antar att han vet-
-och han täcker bara upp för dig.
Jag vill bara få tillbaka mitt barn.
Är din chef, Ben Aston, ditt barns verkliga far?
Men han vet inte att han är pappan.
Jag berättade aldrig.
Så vitt han vet-
-fungerade dr Heatons fertilitetsbehandling-
-med mig och min man.
Okej, så Colette kom till dig-
-och hon sa att hon hade en affär med Ben Aston.
Hon trodde att han gjorde henne gravid.
Hon berättade aldrig pappans namn och jag ville inte veta.
Så det finns inget skäl att misstänka att Aston kan ha tagit bebisen?
Colette, kom igen. Du sa precis att du ville få ditt barn tillbaka.
Enkla svar på enkla frågor, tack.
Så ni tror det är Ben?
Eller någon annan som anser sig vara en del av familjen.
Vi tror att den som tog ditt barn hade nyckeln till din bil-
-eller visste var reservnyckeln fanns.
Jag hade reservnyckeln i skräplådan i köket.
Det öppnade precis upp helt nya tankar om vem som kunde ha gjort detta.
Så-
-i den här bilden ler du liksom mot din pappa.
-Gör jag? -Ja.
Lite grann. Bara lite grann.
Om du säger det.
Jag ser det inte.
Har du nånsin sett din pappa gråta?
Jag såg din pappa gråta.
Han grät idag när jag frågade ut honom.
Ser du?
Där är det igen.
Det är samma leende.
Du njuter av det, eller hur? Du njuter av att se honom lida.
Är du galen?
Rastlösa ben-syndromet.
Jo, jag tror att du och jag börjar förstå varandra.
Du hatar din pappa men du älskar din mamma.
Den värsta dagen i din mammas liv.
Den värsta dagen.
Du tittar inte ens på henne.
Näpp, näpp.
Jag behöver inte prata med dig.
Du kan inte hjälpa att du pratar med mig.
Fattar du inte?
Så tog du henne bara för att såra din pappa?
Det är som att det inte finns någon annan i den familjen.
Bara han och hans prinsessa, Kimmy.
Var är hon?
Jag planerade inte att ta henne.
Jag gick bara till skolan.
Såg bilen parkerad utanför apoteket-
-och fick en idé.
Det är rena struntpratet.
För din mammas reservnycklar-
-var i skräplådan i köket, visst? Så du planerade detta.
Vad gjorde du mot henne?
Dödade du henne?
Dödade du en liten bebis-
-bara för att sätta dit din pappa, en gång för alla?
Om du vill trotsa din pappa kan du göra bättre än så här. Sätt dig, grabben.
Det här skadar alla. Det skadar din mamma.
Det skadar Kimberly.
Sätt dig, grabben.
Var är hon?
Du vet inte hur det är...
...att ha en pappa som han.
Okej, prova med det här som jämförelse.
Minst tre kvällar i veckan-
-går han direkt från jobbet till baren.
När han snubblar hem mitt i natten-
-stinkandes sprit är han i köket och skriker på din mamma.
Och han kanske mörbultar henne lite.
Du kan höra allt där du är. Du gömmer dig i sovrummet, visst?
Du kan inte göra nåt åt det. Du är där uppe.
Du ligger i sängen och väntar.
Du väntar för du vet vad som kommer härnäst.
Det är steg i trappan, visst?
Och du har gett upp Gud. Gud vet när-
-men du ligger där och du ber.
"Få det att sluta.
Snälla, få det att sluta."
Låter det bekant?
Inte?
Så din pappa slog dig inte.
Eller din mamma.
I så fall har du rätt.
Jag har absolut ingen aning om hur det är.
Kimberly är hemma hos en vän.
Hennes föräldrar är bortresta.
Hej.
Hej. Hej, gullet.
Jag har saknat dig så mycket.
Åh, min bebis. Min sötnos. Jag vet, jag vet.
Hej.
Tack för att ni fick tillbaka henne säkert.
Hennes eksem är bättre. Krämen.
Åh, LJ. Vad hände?
Kimmy är hemma, Lane.
Tack gode Gud.
Gullet.
Okej.
-Vi går in. -Ja. Vi tar in henne.
Tack.
Vi har mycket att prata om, pappa.
Ja.
Vi måste ta in LJ, Lane.
Vad? Skojar ni?
Han kidnappade er dotter.
Nej. Nej, vi anmäler det inte.
Det är inte upp till dig och det vet du.
Om det är till någon tröst går din fru fri från falskt vittnesmål.
Vi går, LJ.
Här borta.
Akta huvudet.
Kommer du att klara dig?
Fråga mig när jag får hela min familj tillbaka.
Ta det lugnt.
Utformarna föreställde sig aldrig att deras avsikter-
-skulle detaljgranskas. Läste du dokumentet?
-Självklart läste jag dokumentet. -Gör inte det, Em.
Rulla inte med ögonen, får det personligt.
Jag rullade inte.
-Dra en till. -Jag gjorde det inte. Liam?
Jag skulle hålla mig utanför.
-Toppen. Jag rullade inte med ögonen. -Du var på väg.
Nej. Du är den enda som skulle veta det.
Jag debatterar inte, han har inte läst det.
-Det har jag. -Det har han.
-Äsch. -Ursäkten godtas.
Angrip aldrig fienden direkt, Em. Låtsas bara att de inte är där.
Ingen ögonkontakt, ingenting.
Fienden? Är inte det personligt? Precis som du sa att man inte skulle vara?
-Jag började precis gilla dig. -Även om vi hånglar?
-Jag går. Lycka till med henne, kompis. -Är debatten över?
Rond ett går till Emily. 11 kvar.
Översättning: Thomas Ouchterlony
Swedish