-De tar opp lån for å overleve. -Vi har ingen oversikt lenger.
-Men hva har lånene gått til? -Det vet jeg ikke.
-Ikke jeg heller. -Vi har alltid hatt motgang.
Derfor føles det så håpløst.
Lån med høye renter og dumme valg.
Kødder du? For ett år siden kjøpte du en bil som overraskelse.
Det sier en del om din økonomiske tankegang.
Jeg er på vei til Kopparberg for å hjelpe Cecilia og Tobias.
Siden jeg fylte omtrent 18, har jeg hatt inkasso også Kronofogdgjeld.
Jeg fikk et fint brev fra Kronofogden da jeg var rundt 18 ½.
"Nå når du er myndig må du overta gjelden din."
Nå er det ulovlig, nå blir gjelden liggende på foreldrene-
-men da stod det "til formynder".
Så skolebilder og sånt måtte jeg overta da jeg fylte 18.
Så jeg fikk en dårlig start på gjeldslivet.
Her var det en del.
Cecilia og Tobias traff hverandre via en datingapp for fem år siden.
Og kjærlighet oppstod umiddelbart.
Han brøt isen. Det første han sa var:
"Du ser faen så sur ut." Det var første gang vi møttes.
-Da falt jeg pladask. -Du så jo sur ut.
Rundt tre uker senere, flyttet jeg hit.
Jo, det gikk fort.
I løpet av disse fem årene har de rukket å gifte seg og få to barn.
Men har også fått en stor gjeld, og nå har det blitt uholdbart.
Du føler deg jaget. Du gjør alt for å slukke brannen.
Men den kommer tilbake. Den ulmer stadig.
Du løper med bøtter selv om hele huset brenner. Slik føles det.
-Så har vi villaforsikringene. -Begge to blir stresset av dette.
Tobias besvimte på jobben og har vært sykmeldt siden da.
-Forsikringene er viktige. -Arbeidsløshet og sykmelding...
...er en stor forklaring på situasjonen ifølge Cecilia og Tobias.
De har gjeld opp over ørene.
Vi har alltid hatt motgang. Derfor føles det så håpløst.
Ja, det spiller ingen rolle hva du gjør.
Du prøver å gjøre rett, men det blir allikevel...
Feil.
Dette er den viktigste haugen.
Utenom huset, eier paret tre biler og også en hytte.
Fritidshuset er frisonen vår, hvor vi virkelig kan koble av.
Der kan ingen nå meg. Et fristed.
Nå er det verste at det går for fort.
Vi har ikke oversikten lenger. Vi har helt mistet kontrollen.
Det mest anstrengende er å ikke vite.
Kronofogden er den største frykten.
Der vil du ganske enkelt ikke havne. Så langt har vi klart oss-
-men det føles som om det skulle kunne dundre løs.
Det er kjørt hvis vi blir nødt til å reparere noe.
Jeg er snart fremme hos Cecilia og Tobias.
Historisk har begge hatt stabile inntekter.
Så jeg lurer selvsagt på hvordan gjelden har kunnet vokse så mye.
Hei. Kom og se deg om.
Men først trengs det en verdivurdering av huset.
En megler har tatt en titt, og nå skal vi få svaret.
-God morgen. -Hallo, Cecilia.
-Ja vel, hva sier du? -Jeg har fått en oppfatning.
Dere har vel også et fritidshus? Jeg skulle gjerne se på det også.
Da kan vi bergene totalverdien på begge eiendommene.
-Kan jeg dra dit med èn gang? -Jo visst.
Når de har så gode aktiva som huset-
-og landstedet et stykke unna, vil vi jo ha en aktuell vurdering.
Og se om det er mulig å øke boliglånet-
-eller eventuelt selge for å få inn penger. En god start.
Det er masse ting. Hvorfor sitter dere fast i "Lyxfällan"?
Økonomisk nedgang har gjort at vi ble nødt til å ta opp lån.
-Hvor store lån har dere? -I alt har vi rundt 1,3 millioner.
-1,3 millioner? -Ja.
-Hvor mye har dere i huslån? -Rundt 160 000. Bare bunnlån.
Så hva er alt det andre? 1,3 millioner og 160 000 i boliglån.
Hva har lånene gått til?
-Det vet jeg ikke. -Ikke riktig jeg heller.
Både Cecilia og Tobias virker ganske innsatte i problemene.
De har brukbar sjekk på totalgjelden-
-og når det begynte. Men jo lenger vi snakker-
-desto mer grumsete blir forklaringene.
Nok en bil står på parkeringen. Hva er det for en?
Vi har eid den i rundt ett år.
Har dere kjøpt eller fått den? Hvor kommer den fra?
Jeg kjøpte den til Tobias.
Kødder du? For ett år siden overrasket du Tobias med en bil.
Det sier en del om din økonomiske tankegang.
Lån oppover ørene og ting over alt.
De virker å leve langt over evne.
Det finner vi ut ved å se på budsjettavla.
Tavla er litt nifs. Du har ikke innsikt i hvor mye det blir.
Vi vet det ikke går rundt, men hvor mye handler det om?
På tide å rive av plasteret og få rene fakta på tavla.
Varme fakta sitter allerede oppe. 45 400 er husholdningsinntekten.
Begges snittlønn pluss barnebidrag.
Totalt blir det 45 400. Vi skal se hvor langt de rekker.
Dere eier huset dere bor i. En ekstremt billig boform.
Vi har tatt med huslån – rentekostnad og avdrag.
Til sammen blir det nøyaktig 821 kroner per måned.
Med forsikring og renovasjon blir det 5300. Det er brutalt billig.
Mat er den andra store kostnaden i de fleste husholdninger.
-Har dere noen idé om det? -Jeg gjetter på 4000.
Hever eller senker du det, Tobbe?
Kanskje litt mer, en femhundring til.
Virkeligheten drar fra idéen. 11 900.
Jeg trodde ikke det var så mye. Kanskje mer enn 5000-
-men ikke mer enn det doble. Det ble jeg sjokkert over.
Transport, nok en grunnkategori.
Særlig når en bor på bygda. Dere kjører rundt 300 mil per måned-
-med to biler bare for å kunne komme på jobb.
Totalkostnaden blir 6000. Drivstoff er den største delen.
Det er verken spor av klær eller sparing.
Så vi hopper til "øvrig".
Der er det mer å diskutere. Der skjules både unødvendigheter-
-som snus, spill, kasino, abonnement, kjøp på Systembolaget og fornøyelser.
Men også en del nødvendig som barnehageavgift og mobilabonnement.
Har dere noe forslag om hva det kan lande på?
-7000 med barnehageavgiften. -Åtte, ni...
En realt avstand til sannheten: 19 200 lander det på.
Jeg visste det var mye, men ikke så mye.
Fremdeles ingen røde kryss.
Så har vi den siste, ekle posten der dere har jobbet steinhardt.
En salig blanding av lån, noen av dem med brutale vilkår.
Da er spørsmålet: Hva tror dere det koster per måned?
-Au da. -Kolossalt mye.
26 900 per måned.
3000 gjenstår. Begynn med dem.
-Det rekker ikke langt. -Nei.
En velfylt lånekategori. Alle røde blir 23 900.
Så dere går nesten 24 000 i minus hver måned.
For jævlig...
Det er tøft å se alt dette.
Det er kjempeakutt å løse dette. Ellers tar det helt av-
-og gjelden blir ennå større.
-Svart på hvitt hvordan det ser ut. -Ikke noe vakkert syn.
Denne oppoverbakken skal vi gå denne uken.
Den største utfordringen er selvsagt å ta tak i alle de 28 lånene-
-de har pådratt seg, til håpløse vilkår på håpløse steder.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre, uansett takst på hus og landsted.
Jeg forstår ikke hvordan dere har havnet her-
-eller hvorfor dere tok de første lånene og bare fortsatte.
Og hvorfor dere betalte lån med lån. Dere har overhodet ikke bremset.
Ingen sted på veien. Hørte dere ikke advarselsklokkene?
Dere hadde kunnet leve riktig godt om dere ikke hadde lånt.
Det er ingenting... Hva vi tenkte...
Spontane løsninger. Det har vært litt magert.
Iblant får du sms fra låneselskapene. "Lån dette for denne summen."
Vi har vært dumme og gått på det når de har ringt.
"Pengene på kontoen om få timer."
I min verden føles det som om dere-
-lever i en lekeverden og leker "mamma, pappa, barn".
Det føles slik. "Vi kjører på".
"Nå føler vi for dette, da gjør vi det."
Å si dere ikke har råd er intet alternativ.
Hvordan skal jeg tolke reaksjonen?
Litt etter litt begynner nok sannheten og virkeligheten-
-å gnage seg fast i bevisstheten. Det er nok noe nytt for dem.
-Hvordan går det? -Det er ikke bra.
-Stressa og oppjaget... -Jeg ser det.
Det at kalkylen gikk opp uten lån, er jo...det jævligste.
-Ja, jeg aner ikke hva vi har tenkt. -Nei.
Skal vi skrive kontrakt, så vi får noen orden på det her?
Absolutt.
Det er nok kjempetøft for Cissi og Tobbe å høre sannheten.
Men de trenger å se og forstå den, for å kunne få til en forandring.
Mange ganger har jeg sett hvordan en lukker øynene for problemene-
-for det er deiligst i stunden. Men det blir verst i lengden.
Da kan vi sette i gang på alvor.
Her kreves det noe spesielt.
26 900 per måned bare for lånene sier en del.
Det er ikke bare å redusere konsumet litt for å få det i land.
Dere må legge om kursen totalt.
-Dere virker innforstått med det. -Ja.
Greit. Da tar vi kvelden. Vi ses i morgen tidlig.
-Ha det bra. Takk. -Hei så lenge.
Nei, det føles ikke bra. Forferdelig. Det må løse seg.
I lengden funker det ikke. Vi holder oss kanskje flytende en stund til.
Økonomien går til helsike, så klart.
Vi som mennesker gjør jo også det.
God morgen. Velkommen til den ekte bygda.
Hvordan var det hjemme?
-Hva er status hos dere? -Trøtte og slitne.
Det er vanskelig å gå tilbake. Nå gjelder det å ta det herifra.
Det viktigste jeg vil formidle til Cissi og Tobias-
-er at de selv har satt seg i denne situasjonen.
I går fikk jeg inntrykket av at de skylder på alt og alle-
-utenom seg selv. Men de små hverdagsavgjørelsene-
-avgjør hele forskjellen. Og det prøver jeg å vise nå.
En flytteeske og et tomt hus. Jeg skal komme til hvorfor.
Dere gjenkjenner nok det oppi.
Hentemat, snus, Systemet...
Litt sånt, smågodt. Ekstra bekvemmelighet i hverdagen.
Bare dette blir 5225 per måned.
62 700 på ett år, bare det. Og vi har flere esker.
Føles de kjente? Mummi-koppene er også kjøpt på kreditt.
Bare det seneste året ble det 2817 kroner-
-i renter og avgifter for Mummi-kopplånet.
Jeg blir litt frustrert. De lytter og mottar budskapet-
-men synker det virkelig inn? Forstår de hva det innebærer?
Flere eksempler: Dere har kjøpt en Apple tv for 1649 kroner.
-Var det for å overleve? -Nei.
Jeg forstår at konsumet har vært veldig unødvendig.
Vi lukket vel øynene for problemene og fortsatte som vanlig-
-uten å tenke på at det kan gå kjepprett til helvete.
Ser en hva alle kredittkjøpene blir til sammen på et år-
-er det ingen småpenger. 218 499 kroner det seneste året.
Størsteparten består av overkonsum, luksuskonsum.
Og hva har da det generert? Totalgjelden er følgende:
1 650 677 kroner.
Det føles utrolig leit.
Vi hadde kunnet pusse opp hytta eller ordne hjemme.
150 000 kaster vi rett i sjøen.
-Hvordan føles det? -Ikke bra, så klart.
-Er det tøft? -Ja, det er det.
Vi gjør alt som går.
-Dere sier det. -Ja, det meste.
Grunnen til at vi står her...
Dette er leid. Huset er et aktiva.
Å selge huset og hytta er selvsagt ikke det første alternativet.
Jeg forstår hva det innebærer. Dere har to små barn.
Å rive dem opp fra tilværelsen. Det er andre ting å ta hensyn til.
Megleren gjorde jo en verdivurdering, så jeg skal sjekke med ham.
Dere skal få treffe banken og prøve å øke boliglånet.
Dere får vel gå rundt og finne ut om dette kunne være et alternativ.
Tanken på å flytte fra huset, er ikke artig.
Å rive opp barnas trygge grunn.
Det føles utrolig sørgelig.
Jeg vet ikke hvordan det føles.
Finner vi et bra sted med rimelig leie-
-og om huset har steget mye i verdi, så kan det være et alternativ.
Før vi gjør noe så drastisk som å selge huset-
-skal de prøve å øke boliglånet. Og da trengs det en verdivurdering.
-Vi har landet på rundt 450 000. -Lysende. Da tar vi det videre.
Cecilia og Tobias tar den nye taksten til banken for å kunne øke huslånet.
Om det bevilges, kan de betale noen dyre lån.
I påvente av det, skal vi straks gå i gang med et realt salg.
Er det noe dere absolutt ikke vil kvitte dere med?
-Nei, til riktig pris går det meste. -Alt er til salgs for riktig pris.
-De er interessante. -Hele raden Mummi-greier der.
-Mummi-serviset. -Det er flere i vitrineskapet.
Forutsetningene er bra siden de har så mange ting.
Garasjen er overfull av gamle møbler og hyttegreier.
Det er virkelig gode forutsetninger for å få solgt.
-Er det en myntsamling? -Mynt, frimerker og spillkonsoll.
-Spill og sånt er interessant. -Hva med denne samlingen, da?
-Uåpnet i plast. -Helinteressant.
-Vi har to gamle klokker også. -Disse er også interessante.
Cecilia og Tobias har gått i gang. De finner fram greier, "Vi har mer."
"Har dere sett det her?" De skynder på salget. Et godt tegn.
-Det fins noen gullkorn. -Jeg har ganske mange lykketroll.
-Kan det være noe? -Det er helt klart interessant.
Med to ulike firmaer her, er det bra å få se hva som er interessant.
Det stemmer ikke alltid med det jeg tror har verdi.
Trollsamlingen trodde jeg var helt verdiløs-
-men begge ville virkelig ha den.
Her inne er det fullt av ting fra den gamle hytta vår.
-Du advarer for mye ting? -Ja, til bristegrensen.
-Det er ingen overdrivelse. -Nei.
-Sokkelkassene er interessante. -Nemlig.
-Den? -De to blå bordene funker.
Det fins mildt sagt godt med ting å gjennomgå-
-for å se hva som er interessant. Etter en real gjennomgang-
-er det tid for det mest interessante, budrunden.
-Vi tar trollsamlingen først. -Trollene til 1000 kroner.
Tar du trollene for 1000? Da dobler jeg.
Visse har jeg hatt fra jeg var barn. Andre har jeg kjøpt senere.
Så det kjennes jo. Prisen ble bra, så jeg er fornøyd.
-Jeg har budt 9000 for den andre. -Bare for Mummi-samlingen?
-Da sier vi 9500. -Den som først sier 10 000, får den.
-Da sier vi 10 000. -10 000 for Mummi-samlingen.
Uventet at Cissi begynte å forhandle-
-og prøvde å få en ekstra femhundring eller tusenlapp.
Et godt tegn at hun forsøker så godt hun kan.
Vognhjulene, de to blå bordene, sokkelkassene og kjelken.
Det blir 20 000 jevnt.
-Om det er greit for dere. -Ja, det låter bra.
-Bra. 20 000. Vi går for det. -Det blir bra.
Det er deilig å få inn litt penger. Å selge ting som ikke brukes.
-Hva lander vi på? -9000.
-Pakkepris for alt, 9000. -Har du noe å gå på?
-Det skal jeg spørre deg om. -Jeg spurte deg først.
Flaks at Cecilia ga seg inn i forhandlingen.
Jeg er steinhard. Vil jeg ha en pris, holder jeg meg der.
-Alt i alt. 9000, sier du. -10 000 ble det nå.
-Avrundet til 10 000. Da så. Takk. -Ja.
Vi må være fornøyde med det her. 30 000 kroner inn.
Det fins i det minste penger å gå på. De har jo 29 ulike lån og kreditter-
-så de kommer til nytte. Særlig til det verste med 72 % rente.
-Akkurat nå er en ganske matt. -Hva sier dere nå, da? 30 000 inn.
-Bra penger. -Nå har vi noe å jobbe med.
Jeg vil bare sjekke, Forden, den tredje bilen.
-I morgen kommer en for å se på den. -Bra.
Og i morgen får vi beskjed fra banken også.
-Da fortsetter vi i morgen. -Det gjør vi. Ha det.
Cecilia og Tobias trenger flest mulig verktøy-
-for å komme ut av det her. Nå skal de treffe treneren, Philip.
Hva syns du dere som par bør arbeide med-
-for å kunne få et bra liv og økonomi?
Et godt spørsmål. Hodet er tomt etter alt som hender.
Sitte og snakke med ukjente. Du forstår kanskje.
Nei, men jeg hører det er tøft.
Hvor mye ansvar tar du for hvordan han har det?
Jeg syns jeg fins der for at han skal ha det bra.
Jeg prøver å oppfatte hvordan dagene er og hvordan han har det.
At han står opp om morgenen. Særlig nå når han er sykemeldt.
En har jo tilsidesatt seg selv, det forstår jeg også.
Hvor lenge orker du?
Jeg har ofte vært ved bristegrensen i det siste.
Dette paret har det anstrengende. Ikke at de krangler og skriker.
Tvert imot, hele relasjonen er så tømt for energi-
-at den snart sprekker. En grunn til at de har havnet i "Lyxfällan"-
-er at de ikke har snakket om det de burde.
Er det ting du gjerne ville vært åpen med-
-men som du ikke våger eller kan?
Følelser, at en har det dårlig eller ikke orker.
Jeg vil ikke laste Tobbe med flere bekymringer når han har det dårlig.
Cissi og Tobias snakker nesten ikke om noe.
Når de skal begynne, tar Cissi opp Tobias' ølkonsum.
Hvor mye han drikker. Det kan jo føles akutt-
-men det fins sikkert mye annet det er enda vanskeligere å snakke om.
Hva er problemet med at han drikker?
Hovedsaken er at det koster penger.
Og så får han det dårlig dagen etter.
-Hvor ofte drikker du? -Da og da.
-En gang i uken eller noe. -Og hvor mye drikker du da?
Det er veldig ulikt.
Det henger på hvordan jeg har det.
Selvmedisinerer du med alkohol iblant?
Ja, iblant blir det sånn.
Tobias og Cissi burde nok fokusere på-
-at Cissi fortsetter å stå opp for hva hun syns er problemet.
Men fremfor alt at de begynner å snakke med hverandre.
Nå skal Cissi snakke litt med deg.
Ikke kommenter det, bare vær stille og lytt.
Når hun er klar, takker du bare. Er det ok?
-Mhm. -Supert. Stå rett overfor hverandre.
Begynn, Cissi. Ta en setning om gangen.
"Dette trenger jeg å si deg, Tobias."
Det her trenger jeg å si deg.
Jeg syns alkoholinntaket har blitt bekymringsverdig.
Jeg ser du ikke har det bra av det. Det påvirker både meg og forholdet.
-Nå kan du si takk, Tobbe. -Takk.
Tobbe, hva trenger du å si Cissi?
Nei, jeg har ingenting. Det har jeg ikke.
Hvor engasjerte er dere i relasjonen? Du vil bare si Tobbe èn ting, Cissi.
Og du har ikke noe å si, Tobbe, og det er helt greit.
Men fra Cissis side, kan det føles: "For helvete. Har du ikke noe å si?"
Det er som om dere ikke vil snakke overhodet.
Jeg har nok kommet dit at jeg er redd for konsekvensene-
-om jeg begynner. Ikke det at jeg frykter å miste ham.
Dere har jo allerede mistet hverandre, dere sier jo ikke noe.
Dere snakker ikke med hverandre. Hva er det da dere har igjen?
Dette er spesielt, med to kameratyper like ved.
Ok, la oss se om det stemmer. Hvor ofte diskuterer dere problemer-
-når kameraene ikke er på?
Jo, vi snakker vel når det trengs?
Du henvender deg til Cissi og spør henne.
Vi vet allerede at Cissi tar litt hånd om deg.
Risikoen fins at Cissi sier: "Ja, Tobbe, det gjør vi."
Fordi hun ikke vil du skal bli lei deg.
Hun må dra det tyngste lasset. Slik har det vært en stund.
Samtidig er deres fremste verktøy å skape en relasjon-
-hvor dere våger å uttrykke det dere trenger å snakke om.
Hadde dere gjort det før, ville dere ikke tatt disse lånene.
Fordi dere hadde våget å snakke ut på riktig.
Det ble en tankevekker. Vi er så inne i rutiner-
-og går stadig i samme spor.
Vi fikk noen redskap for å kunne forbedre på mange plan.
Er det noe dere vil love hverandre før dere går herfra?
Å begynne å snakke som vi gjorde i begynnelsen.
Ja, og prøve å ta grep om hvordan en har det.
-Lykke til med økonomien. -Takk.
Jeg skal forsøke å ta plass. Jeg vil også være en støtte for Cecilia.
Jeg skal gjøre alt som står i min makt for å forsøke å få det bedre-
-og kunne være den jeg vil.
Like etter samtalen med Philip-
-fikk de høre at banken avviste et større boliglån.
Det setter det hele i et annet lys.
En blir jo lei seg og oppgitt.
Det tentes et håp om at det skulle løse seg.
Men en må jo se på andre muligheter.
Da må dere dra hjemover og prøve å selge cabben.
Jeg fortsetter, vi ses senere. Bra. Ha det, så lenge.
Cecilia og Tobias har virkelig motvind.
Banken avslo lån og Tobias har ennå ikke lykkes å selge bilen.
Ingenting ble fastslått.
Nå ser jeg bare èn eneste løsning - å selge huset.
Vi må sette oss ned og diskutere hva vi føler og hvordan det blir sagt.
Bra, da arbeider jeg videre. Vi ses og høres i morgen tidlig.
-Det gjør vi. -Ok. Ha det godt.
Hei, hei.
Løser det mye hvis vi selger begge husene...
Klart det er en sorg vi må leve med. men en økonomisk byrde forsvinner jo.
Jeg tenker krast at det er mulig å beholde fritidshuset.
Ja, det vil jeg ikke kvitte meg med.
Vi har jo vært og sett på et sted det er ok å bo.
Det trenger jo ikke å være for evig, men kanskje en liten stund.
Vi takker ja til det og legger ut dette for salg.
Vi får se hvordan det arter seg.
Det føles ikke bra, det er katastrofe.
Klart vi kan selge huset, men det er absolutt siste utvei.
Siste dag er her. De har måttet ta stilling til store spørsmål.
Ingen lette avgjørelser, særlig siden barn er involverte.
Jeg har ikke tenkt så mye på i dag.
Vi har mest diskutert fremtiden, både i natt og i går kveld.
God morgen. Hvordan gikk det med praten i går?
Vi diskuterte mye og har sett på leilighet-
-i området jeg arbeider. I så fall selger vi jo en bil.
-Bra. Har dere bestemt dere for det? -Ja, vi skal se på det alternativet.
Noe positivt er strømregningen dere betalte for mye, 33 000.
-Det er jo en spareform. -Det er den første sparingen deres.
33 000 igjen på strømmen. Nå går vi opp og ser på tavla.
Så ser vi hvordan dette går, krast økonomisk.
Det blir spennende og nervøst å se.
Da står vi ved den berømte tavla igjen.
Sist var resultatet 23 900 i minus.
Målsetningen har vært å pulverisere det.
Inntekten var 45 400-
-men du hadde jobbet en hel del ekstra som var med i det snittet.
Normalinntekten deres-
-lander på 39 700.
Nå skal vi se om dette går opp.
Bolig først. Uendret, 5300.
På mat var det 11 900. Realt, siden dere har såpass små barn.
Her blir det 7900 isteden.
Transport er også uforandret, 6000.
Vi fortsetter. Klær var faktisk null.
Men dere har jo en toåring og en fireåring som vokser konstant.
Så en femhundring må dere sette opp.
Ikke en antydning til sparing.
Dessverre. På "øvrig" måtte vi foreta kraftige innstramminger.
19 200 fløy i vei der.
Der skjærer vi bort alt unødvendig som dere så i flytteeskene.
Da forsvinner 14 000 og 5200 blir igjen.
Siste post er lån. Her satt det 26 900.
Delvis har vi solgt for 30 000.
Og også tilbake fra strømselskapet.
Med de pengene betaler vi syv lån og kreditter i sin helhet.
For øvrig er det flere med fryst rente i seks måneder.
Nå har dere en gyllent tilfelle å sette inn penger-
-for å få ned restgjelden. Og summa summarum-
-gjør dette at dere går ned fra 26 900 til 20 100.
Dette er jo ingen hit. Det betyr at dere går 5300 i minus.
Og det funker jo ikke over tid, for da fortsetter jo gjelden å øke.
Vi lager en variant av tavla.
Det andre scenarioet er at de selger både hus og hytte-
-og skaffer en leid leilighet.
Bolig: Hvis dere velger leieleiligheten vi så på-
-blir husleien drøyt 7400. Da får dere legge til 2400 på bolig.
Mat er uendret. Transport: Selger dere huset kan vi løse billånet.
Da forsvinner 700 kroner derfra.
Klær: uendret. Sparing hopper vi over.
Øvrig også uendret. Men på lån skjer det noe.
Selger dere både huset og hytta-
-får dere en sum som vi kan legge på gjeld isteden.
Da minsker de med ytterligere 7200. Først fjerner vi de røde.
Og ytterligere 1900 skal bort her.
Med denne inntekten, blir det en liten skvett til overs, 200 kroner.
-Hvor tror dere de skal? -Til sparing.
Ganske gitt. Sett det der. En liten skvett på sparing.
Ingen forestilling med stormende jubel, men en fungerende plan-
-for å få dere ut av det her. Jeg overlater stafettpinnen-
-til dere den kommende måneden.
Jeg beholder fullmakten, så ser vi hvordan det går.
Jeg håper virkelig at jeg har fått Cecilia og Tobias til å heve blikket.
Å få dem vekk fra den negative lånespiralen-
-og også få dem til å forstå at det ikke er omstendigheter og uflaks-
-eller for å overleve, som de har måttet ta opp lån.
De var selv omstendighetene og valgte å ta lån for å forgylle tilværelsen.
Det ser i det minste mye bedre ut.
Jeg har nok fått åpnet øynene deres.
Og fremfor alt gitt dem en plan og et kart for fremtiden.
Det har vært en følelsesmessig berg og dal-bane.
Vi har måttet bearbeide mye og fått opp mye på overflaten.
Vi har måttet åpne oss ordentlig.
Vi må sette oss ned og bearbeide litt mer nå.
Det er ingen hurtigløsning, mye må gjøres.
Dette er besværlig, tøffe avgjørelser må fattes.
En måned senere skal jeg se hvordan det går for Cecilia og Tobias.
Har de latt være å ta opp flere lån?
-Hallo. -Hei, der er du.
-Hvor er Tobias? -Han jobber.
-Det høres bra ut. -Vi er i fase med å selge huset...
Dere er så langt i prosessen.
Ja visst. Vi styrer og ser på alt som kan ordnes.
Vi har betalt av ytterligere to kreditter, de er borte. Avsluttet.
Ok, bra. Og hva er planen med hytta?
Vi har regnet på det. Det er jo en aktiva vi kan selge-
-men siden vi flytter nærmere jobbene og månedsleien bare blir 5000-
-får vi ned månedskostnadene og kan beholde den inntil videre.
Går det ikke, er megleren klar for å legge den ut lenger frem.
Det virker som en plan. Hvordan har det gått å minske kostnadene?
Inga nye Mummi-kopper, håper jeg.
Nei, vi har ikke kjøpt noe. Vi har sagt opp det meste.
-Bra, dere fortsetter å skjære ned. -Ja, vi ringer og sier opp ting.
Bra, dere virker å ha kommet på rett spor, og har jo en plan.
-Ja visst. -Bra, da dropper vi vel den her?
Absolutt.
-Hils Tobias så mye. -Det skal jeg gjøre.
-Ha det godt. Ha det. -Ha det.
Jeg føler meg trygg på å rive kontrakten-
-siden de har en tydelig plan. Hussalget er allerede på gang-
-og de vet de får en leilighet tre kilometer unna Cecilias jobb.
Derfor kan de selge en av bilene og slippe den kostnaden.
Dessuten selger de hytta utpå våren og forsommeren-
-da det er mest optimalt, om det fremdeles trengs.
De er i gang på flere fronter og det føles trygt.
Jeg fikk et brev fra banken om at jeg skyldte 500 000 kroner.
-Jeg har lånt penger av henne. -Studielånet går på regninger og mat.
Jeg mistenkte dette, jeg bare blundet.
-Jeg skammer meg. -Jeg forstår det.
Oversettelse: VSI OrdKedjan 2023 www.vsi-stockholm.tv