Vi kjøper mye unødvendig som vi ikke har råd til.
Pengene sløses, så bleier må kjøpes på kreditt.
Vet du engang hva mannen din handler for per måned?
Gjelden vokser superfort.
-Ingen jobber kjempemye. -Snart begynner jeg å gråte.
Jeg skammer meg. Det var ikke sånn livet skulle se ut.
Denne uken skal jeg hjelpe Rubina i Linköping.
Jeg heter Rubina og bor i rekkehus med min mann-
-og mine tre barn på ett, to og snart fire år.
Økonomien er kjempeille. Alt for mye går til bare lån.
Jeg trenger hjelp.
Vi kjøper bare masse unødvendig som vi vil ha, men ikke har råd til.
Nå begynner jeg å ta mye på kreditt. Vi har kjøpt mobiler på avbetaling.
Litt unødvendig. iPad til ungene.
Først kjøpte vi en på deling, men så ville jeg ha en til-
-siden de er tre og ikke kunne bli enige om hva de skulle se på.
Rubina elsker at barna er glade.
Hun kjøper ofte og gjerne leker og klær til dem.
Men når det gjelder mat og bleier-
-mangler det iblant penger, og de handler på avbetaling-
-eller Rubina ber søsteren Helena om hjelp.
Når hun ringer og er lei seg, og ikke har råd til bleier og mat-
-vil jeg selvsagt sende penger.
Av og til har jeg gjort det, men det funker jo ikke alltid-
-og jeg føler meg utilstrekkelig.
Skal du virkelig ha den?
-Barna trenger jo... -De trenger kanskje ikke leker.
-De har jo kjempemange. -En liten ting.
Tidligere har Rubina vært flinkere med penger, men nå føles det som om:
"Hva er rente? Det gjør ingenting, først om flere år blir det mer."
Ja, men ikke...
-Nå får du ingen kartong Red Bull. -Nei...
Det går nok ikke å slukke branner så mye lenger.
Kronofogden og inkasso banker snart på.
Jeg skammer meg. Det var ikke sånn livet skulle se ut.
Veldig uansvarlig, særlig med tre barn.
Jeg har prøvd å slukke branner i flere år.
Livet påvirkes veldig negativt. Stress, angst-
-jeg har grått om nettene fordi vi mangler matpenger.
Jeg frykter at vi ikke skal ha råd til å bli boende.
Mye slikt gjør meg urolig.
Denne familien blør penger hver måned. For meg er det soleklart-
-at det trengs skikkelig forandring. Men innser Rubina alvoret?
-Hei. Ringeklokka funker ikke. -Nei, jeg vet det. Hei.
-Magdalena. -Rubina.
Dere er to voksne her. Men mannen din er borte...
-...så du styrer skuta. -Ja.
-Her bor dere to voksne... -...og tre barn.
Tre kids. Sammenfatt økonomien.
Vi har mange lån som vi ikke har råd til.
Til hva tok dere opp dem?
Jeg vet ikke. Det første tok vi fordi mannen min hadde gjeld-
-hos Kronofogden og jeg hjalp ham, så det ikke skulle bli verre.
Vent litt, hvorfor gjorde du det?
Vi hadde akkurat blitt sammen og hadde ett barn.
Jeg ville ha en bra fremtid.
Så flyttet vi fra Stockholm til Linköping-
-og da måtte vi fylle et helt hjem med ting vi ikke hadde råd til.
Det ble avbetaling og masse lån.
-Vi ville kjøpe ting, liksom... -Ja, det vil en jo.
Barna trengte ting, og det tok av.
Ok. Som jeg ser det, har dere ikke overdrevent mye.
-Nei... -Så hva har dere kjøpt?
-Er møblene superdyre? -Nei, det er de vel ikke.
Mye går på masse unødvendig, ting jeg vil barna skal ha.
Ikke som de behøver. Jeg kjøper en leke for jeg vil de skal ha den.
Jeg vet det er feil å kjøpe en masse unødvendig-
-men iblant kan jeg ikke stoppe meg.
Hvordan tenker du? Du vet du har høy gjeld, kreditter og avbetalinger.
-Vi sitter allerede i dritten. -Jeg forstår.
"Allerede ille, det kan like gjerne bli verre."
-Hvordan føles det, da? -Ikke bra.
Begge har det dårlig ved å ha så store lån.
Vi kan ikke kjøpe hva vi vil eller må.
-Hva vil du ha, da? -Først og fremst en bil.
Å skaffe bil ville vært en drøm.
Det har vært tøft. Tre graviditeter på rekke. Gå frem og tilbake i snøen.
Snøstorm, regn, barn som gråter og skriker...
En bil er kjempeviktig. Det er tøft å ta buss med barna over alt.
Det forstår jeg.
Rubina største problem virker å være mangel på respekt for penger.
Hun kjøper alt hun vil direkte. Det er ubegripelig for meg.
Hvilken panikkgrad ligger det her? Vi er ikke hos Kronofogden igjen?
-Nei. -Ikke hos inkasso?
Vi har samlet mange lån fra i fjor.
Vi har begge noen lån, men hver måned blir det mye-
-og vi tar enda flere. Begge jobber, men blir barna eller jeg syke-
-minsker pengene med èn gang. De rekker ikke hver måned.
-Jeg fatter. Dere jobbar ikke heltid? -Min mann jobbar 80 % og jeg 50.
Du trenger hjelp til å endre atferd.
Den beste starten er å se nøyaktig hvordan det ser ut.
Vi tar deres felles budsjett-
-siden dere har felles husholdning. Hvor har pengene gått?
Så håper jeg du kan trekke mange egne slutninger når du ser det. Greit?
-Mhm. -Da gjør vi det.
Å få se budsjettet føles spennende.
Jeg er ikke så nervøs, jeg vet omtrent...
Jeg syns jeg har veldig bra sjekk på økonomien.
Det blir nyttig å kunne se forbruket.
Jeg vet nok ikke riktig hvor mye det er.
På tavla er deres felles inntekt-
-og barnebidrag. Siden dere har hatt foreldreperm-
-kompletterer Försäkringskassan.
I snitt kommer 43 200 kroner inn.
Bolig: husleie, strøm, forsikring og en ganske dyr alarm.
Det blir litt hver måned. 10 900 kroner i snitt.
Bra. Og på mat regner vi alle butikkinnkjøp og utemat.
-Hva blir det per måned? -7000-8000, kanskje?
-Herregud, det er jo kjempemye. -Ja.
-Og det rekker ikke. -Nei.
11 700, Rubina.
Mer enn jeg trodde. Jeg var uforberedt på-
-at maten skulle koste så mye. Når du handler, merker du det ikke.
-Syns du det er rimelig? -Nei.
Transport. Ingen bil, to kollektivtrafikkort.
1300 kroner i snitt per måned.
Du kjøper en del brukte klær med Vipps-
-og det havner her. På kvitteringer fra butikker blir det 2500 per måned.
-Sparing. -100 per måned til barnesparing.
100 kroner. Så tar vi alt annet-
-som koster i husholdningen. Et antall fornøyelsesabonnement.
Dere har vært på Leos Lekland og Kolmården med barna.
Hos frisør, selvsagt, dit går en iblant.
Og du har vipset klær, kanskje til barna.
Og i tillegg har vi alt en må ha.
SFI, bank, helse... Hvor mye blir det per måned?
Kanskje 7000.
-7000? -Kanskje. Ja.
Vet du engang hva mannen din handler for på Klarna per måned?
-Nei, det vet jeg ikke. -I snitt 5600 per måned.
-Per måned? -Ja, i snitt.
Noen ganger mindre, andre ganger mer.
-Ok, du ser helt tummelumsk ut. -Det visste jeg ikke.
Jeg skal være tydelig. Denne summen er 21 900 kroner.
-21 000? -21 900 kroner i snitt.
Jeg er mest sjokkert over "Øvrig". Veldig unødvendige saker.
Der tar pengene slutt og dere begynner å låne.
Og da har vi igjen dette.
Det er tre store forbrukslån. Ett er ditt og to er din manns.
Deres husholdning har èn, to, tre, fire, fem, seks ulike kreditter.
Og så har mannen din noen ubetalte regninger hos Klarna.
Summerer en månedens avbetalinger-
-burde 15 100 kroner gå ut.
-På lån? -Ja, denne måneden. 15 100.
Det har dere ikke, og låner pengene. Det forklarer hvorfor du tar nye lån.
15 100.
Det er anstrengende å se. Trodde jeg hadde mer sjekk på alt.
Det totale underskuddet i deres husholdning er 20 300 kroner.
Veldig mye penger. For jævlig. Vi må endre det direkte.
Hva syns du selv når du ser akkurat hva som er hva?
Det er alt for mye, som vi ikke har.
Vi hadde kunnet spare mye på mat og øvrig-
-og nedbetalt på lånene isteden.
Får du lyst til å brette opp ermene med den innsikten-
-og gjøre noe med det? Hva syns du?
-Ja, jeg er klar for alt. -Virkelig?
Jeg har det ikke bra. Ikke artig å ha en masse lån bare fordi-
-du kjøper mye unødvendig.
Bedre å spare og bruke penger på det du virkelig vil ha.
Om du skal ta med en eneste lærdom herfra til barna, så de, som myndige-
-ikke skal havne i denne situasjonen: Du kjøper bare det du har råd til.
-Hva med den tanken? -Den føles bra.
-Bra. -Eller, jeg vil jo komme dit.
Hvis vi skal samarbeide, og jeg skal legge all tid og energi-
-på deg fremover, venter jeg at du satser like mye-
-energi, lyst og oppofring. Du er uvant med å si nei til ting-
-og måtte slippe taket i det du liker.
Men det er en forutsetning for at jeg skal kunne hjelpe deg.
Hvorfor arbeider ingen kjempemye? Heltid, ekstrajobb...
"Shit, vi har veldig mye gjeld. Det må vi gjøre noe med."
Bytte yrke, bane, arbeidsplass? Hvorfor ikke to, tre jobber?
Rubina er ganske fåmælt. Hun må slippe denne:
"Det er så dårlig, jeg kan like godt gjøre det verre"-innstillingen.
Nå er det på tide å skjerpe seg-
-og begynne å greie ut rotet hun har skapt.
Og hun må søke jobb for å få inn mer penger.
Hva er viktig fremover? Hva prioriterer du?
Å nedbetale lånene, jobbe mest mulig.
Få inn mye penger, så vi slipper stress og angst.
Det virker rimelig. Du kan gå gjennom samarbeidsavtalen vår.
Jeg vil forandre. Jeg er så lei av å gå i minus hver måned-
-og å stadig ta opp nye lån.
Ok, da er samarbeidet formelt i gang.
Jeg vil begynne å slutte og røyke-
-og slutte med impulskjøp. Tenke etter hver gang vi kjøper noe.
Disse abonnementene vil jeg du skal si opp.
Da er vi klare for i dag. Lykke til.
-I morgen er en ny dag. -Takk.
Nå når Rubina og jeg formelt har bestemt at vi skal samarbeide-
-får hun et antall oppgaver å løse. Et antall abonnement og løpende-
-kostnader må hun bli kvitt. Hun har absolutt ikke råd.
I morges var jeg sint og lei meg.
Jeg følte meg misforstått i går.
-Hei. -God morgen.
Det føltes som om Magda ikke forstod at jeg gjør alt jeg kan.
Hvorfor arbeider ingen kjempemye?
Heltid, ekstrajobb. Hvorfor ikke to tre jobber?
Det føltes som om du syntes vi ikke kjemper. Jeg kjemper og gir meg ikke.
Forstår du? Snart begynner jeg å gråte.
Vent litt. Jeg vil høre, jeg bryr meg.
Jeg gjør alt jeg kan. Jeg tar hver eneste ekstravakt jeg kan.
Jeg har jobbet så hardt. Jeg får ikke 25 000 uten ekstravakter.
Jeg har en 50 prosents grunnkontrakt, men arbeider mer.
Jeg ble veldig opprørt da du spurte hvorfor vi ikke arbeider.
Så ble jeg sint på meg selv fordi jeg ikke sa noe.
Jeg blir så sjenert med alle kameraene.
Du skal vite at jeg gjør alt som står i min makt.
Da forstår jeg at vi ikke skal satse mest på inntektssiden.
Vi må snarere se hvor pengene går. Jeg skal fordype meg i det.
Jeg skal åpne meg mer om hvordan jeg er, og hvor mye jeg forsøker.
Selv om jeg så langt kanskje ikke alltid har fattet de beste valgene.
Nå begynner vi på ny kule. Bra.
Rubina føler seg sint etter gårsdagens tøffe rivstart.
Hun er lei seg, frustrert og syns nok jeg er urettferdig.
Men det skapte et driv hos henne.
Nå er hun klar for å brette opp, og vil vite hva vi skal gjøre.
Jo, konsumet er det store problemet? Det analyserer vi sammen.
-Hva er dette? -Mat, leker, fornøyelser, dritt.
Nemlig. Rent overkonsum. Ikke noe dere trenger for å...
-...overleve. -...og ha det bekvemt.
Det her er luksusen. Hva blir det på ett år?
-100 000? Kanskje mer? -Ja.
150 000? Jeg vet ikke.
-Nei. Det er ubehagelig å ikke vite? -Ja.
Det handler om...
...235 899 på ett år.
Helt ville summer.
Du må gjøre koblingen mellom...
Som du sa: "Jeg jobber så mye jeg kan."
"Jeg gjør alt jeg kan. Tar ekstra vakter. Og enda funker det ikke."
Nei, fordi dette er problemet.
Vårt store problem er at vi ikke tenker før vi kjøper noe.
Alle impulskjøpene.
Vi må slutte å kjøpe unødvendigheter og begynne å tenke og planlegge.
Husker du at du sa det var så tøft å reise kollektivt med tre kids?
-"Jeg skulle så gjerne hatt en bil." -Den kunne jeg fått for de pengene.
Bingo. Denne splitter nye bilen koster 400 000.
Så for mindre enn to års luksuskonsum kunne du ha kjøpt den.
Og det trengs ikke bil til 400 000. En til 100 000 er mindre enn det der.
Rubina har lenge visst at det hun gjør ikke er bra.
Men fordelen med å se all overkonsum samlet og sammenlagt-
-er att hun forstår at hun ikke har råd. "Dette kan ikke fortsette."
Og fremfor alt, dette kunne ha vært den bilen hun så sårt trenger.
Noe annet er du nødt til å forstå. Lån, renter og deres kostnad.
Jeg har forberedt mer.
Rubina har tatt samlelån for å få ned månedsbetalingene.
Det kan virke som en bra løsning, men det hun egentlig gjør-
-er å skyve kostnadene fremfor seg og øke totalgjelden.
Du tok kreditt på 300 000. I hver bunt ligger 100 000 kroner.
Du lånte 300 000. "Å, så deilig"-
-og de sa du skulle betale x kroner per måned, i femten år.
Så hvor mye har du betalt når du er klar med dine 300 000?
Du må selvsagt betale det du lånte.
Men hva innebærer en rente på 16,73 prosent?
Hvor mye har du betalt tilbake for dine 300 000 totalt?
400 000. 500 000. Er vi klare der? Nei.
600 000. Dobbelt så mye.
Vi er ikke klare der. Du har betalt tilbake 719 500.
Du har betalt mer enn dobbelt så mye for dine 300 000.
Det er veldig tøft å se-
-at jeg tok opp et lån på 300 000, men må betale mer enn det doble.
Det er ikke gøy. Helt vilt å engang gjøre noe sånt.
Tenk etter. Dette var samlingslånet på 300 000.
Det koster såpass mye. Hvor stor er deres samlede gjeld i dag?
-807 830. -Og det er bare selve lånene?
Nemlig. Dette er denne siden.
Bare se for deg, tanken gjør deg svimmel.
Veldig mye har en ikke regnet med å nedbetale.
Jeg trodde denne summen ville gå ned i null.
Jeg har ikke tenkt på de høye beløpene utover selve lånet.
Nå er jeg redd renter. Det er sykt.
Men du har mulighet til å påvirke. Nedbetaler du raskere-
-har de dårligere tid til å tjene penger på deg.
Derfor skal vi dra hjem til dere og selge ting for å få inn mest mulig.
-Er det en plan? -Ja.
Jeg er fornøyd og tror budskapet sank inn.
Nå skal vi bare løse problemet. Vi må gjøre alt for å forhandle renter-
-og også begynne å betale dem bort. Tid for salg.
Nedbetalingstakten må øke med så mye gjeld. Penger må inn.
Ofte har en ting hjemme med god salgsverdi. Her et antall mobiler.
Så jeg har bedt et firma komme og taksere dem.
-Victor fra Fix My Phone, Rubina. -Hei.
Å få inn penger for å kunne nedbetale kreditter og gjeld-
-er avgjørende for å kunne gjøre noe med Rubinas økonomi.
-Hva har vi? -Noen iPhones.
-Yes. -Jeg vet ikke hvilken modell det er.
-Det er en iPhone X. -Den er helt ny. Fungerer perfekt.
Vi vurderer ved å se på tilstanden og hvilken modell det er.
Vi skulle kunne tilby rundt 10 000 kroner.
-Ja, det tar jeg. -Går det bra?
-Ta i hånden, avtale. -Da kjører vi på det.
-Kjempebra. Herlig. Takk for hjelpen. -Selv takk.
-Mye mer enn jeg trodde. -10 000, kjempebra.
Shit, de lå bare og slang. Jeg er kjempeglad.
10 000 inn. Snart kommer Nicklas fra Skattegården-
-som kjøper mye rart. Så nå selger vi alt vi ser!
-Nicklas, god dag. -Heisan.
Stig på. Her er Rubina.
-Nicklas fra Skattegården. -Hei, Rubina.
Ok, data, gamingdata. De to klokkene.
-Vi har fjernsynsapparat. -Rubina har vært superflink.
-Barnesengen. -Hun har snudd bodene ut inn.
Jo mer penger, desto bedre. Sånn er det.
Det er vel det jeg har.
Ja, hva skal jeg tilby? Sengen, hagemøblene og elektronikken...
-12-13 000? -13, ikke 12.
-Ikke 12 000. -Det er jeg enig i.
Med hagemøblene følger også madrasser.
-De er ikke bare sånn... -Jeg glemte sykkelen.
Du får 15 000, men det er maks.
-Ja, da tar jeg det. -Har vi en avtale?
-Ja. Rist hånden. -Da kjører vi på det.
-Avtale. Bra. -Det føltes bra å få inn pengene.
Dette er til klokkene.
Vi brukte nesten ingenting. Det lå bare og slang.
Det føles bra. Kanskje det hjelper litt.
Tusen takk. Ha det.
Jeg er enda mer peppa på å selge enda mer for å få inn enda mer.
Da har vi fått 10 000 for mobilene og 15 000 for tingene.
25 000 inn. Svinbra på en ettermiddag.
Jeg har solgt et bilbarnesete for 1500.
Rått! 26 500. Et godt dagsverk.
Du fortsetter å ringe. Jeg skal finne ut hvordan pengene best kan brukes.
Så håper jeg du får en hyggelig kveld.
-Vi ses i morgen. -Ja. Likeså. Ha det.
I går hadde Rubina og jeg fullt kjør med renteskole og salg.
Nå skal hun fokusere på familiens atferd og treffe trener Philip.
-Velkommen hit. -Takk.
Jeg heter Philip og du Rubina. Hva fikk deg hit, til Lyxfällan ?
I årevis har jeg kjempet med å betale regninger uten penger.
Jeg har jeg løst det på feil måte, ved å ta opp nye lån.
Nå føler jeg... Jeg er så lei av å-
-ta ekstravakter på jobben. Inntekten er kjempebra-
-men pengene rekker ikke, og vi blir stadig mer overbelånte.
Til slutt visste jeg ikke hva jeg skulle gjøre.
Det føles som om alt henger på meg.
Hvordan har det blitt slik?
Jeg har ingenting imot å ha sjekk, jeg er ganske kontrollerende.
Jeg kan ikke slappe av. Jeg ber ham betale en regning, og han svarer ja.
Så tenker jeg på det, og spør etter fem minutter:
"Har du betalt den?" Jeg kan ikke slappe av.
-Hvor mye lytter du til ham? -Ingenting.
Nei. Så han blir den evige toeren.
Da kanskje han tror det ikke er noen idé.
-Eksakt. -"Ingen idé å engasjere seg. "
Når han enn går inn, sier du noe nytt.
Jeg svarer alltid direkte på det han sier.
Akkurat.
Så han får det heller ikke så bra av min oppførsel. Forstår du?
-Hva blir tydelig i samtalen vår? -At jeg sjefer. Nei, men...
At vi trenger...
...å se den andres styrker og lytte til hverandre. Kommunisere mer.
Her forleden skulle vi pakke alt, og jeg ba ham hjelpe meg.
Han ville nok bare sitte i sofaen, men da vi var der sa jeg:
"Se, nå gjør vi ting sammen." Slik skal det være.
Vi er et lag. Forstår du?
Når du ber ham hjelpe deg-
-sier du jo at dere ikke er et lag.
"Vi har en uke foran oss. Hvordan skal vi gjøre det"-
-"best mulig for oss som par, for deg, meg og barna våre?"
Ikke glem dere selv. "Hvordan gjør vi det best for oss?"
Jeg kom til innsikt om at jeg tar veldig mye ansvar-
-som jeg kanskje ikke trenger. Isteden kan vi samarbeide-
-så jeg bare kan la det det være oftere.
La oss si at dere hver uke bestemmer hvordan dere skal gjøre-
-så det skal bli bra for dere sammen, og hvem som gjør hva.
Kan det være en bra metode? Spør ham om dere kan gjøre det.
Ikke: "Nå skal vi gjøre slik." Men: "Kan vi ta en uke om gangen?"
Det høres bra ut.
-Er du fornøyd? -Mhm.
-Skal vi gi oss der? Lykke til. -Takk.
Samtalen med Philip var veldig bra. Han tok opp mye som jeg har tenkt på.
Han satte ord på det jeg har tenkt og føler.
Denne uken har gått ut på å vise og snakke med Rubina-
-om konsekvensene av kjøpeatferden. Jeg har lagt så mye energi på det-
-at jeg er bakpå med forhandlingen. Jeg vet ikke hvordan vi ligger an.
Uansett står og faller det på at de endrer konsumet skikkelig.
Så får vi se om budsjettet går opp etter det.
Siste dagen. Rubina har virkelig anstrengt seg denne uken.
Nå gjenstår det å se om våre felles anstrengelser har holdt.
-Madame, god morgen. -Hei.
Hei. Vi er snart klare.
-Hvordan har uken vært? -Først var det slitsomt.
Og hva har du lært etter alle øvelsene?
Å tenke mer over hva jeg bruker penger på.
Å nedbetale mer på lånene, spare og ikke kjøpe masse unødvendig.
Er du sugen på å se tavla? Da går vi.
Jeg er forventningsfull for å se det nye budsjettet-
-og hvor mye vi kan nedbetale.
La oss se hva ukens arbeid har ført til.
Jeg vil understreke at det som sitter på tavla er et minimum.
Grunnlønnene deres pluss barnebidrag. Dere har alle forutsetninger.
Setter dere opp tempoet, kan dere øke det og påvirke resten.
Vi forlater deg med noe vi vet funker.
Lønnene deres pluss barnebidrag er nå 37 000 per måned. Boligposten.
Husleie og strøm er som det er. Det var smart å si opp alarmen.
Det blir 10 600 snarere enn 10 900.
Yes. Hva har endret seg med maten?
-Veldig mye. Kanskje 5000-6000? -Nei, jeg liker tenkemåten din.
Vi vil selvsagt at dere skal kjøpe all mat dere trenger-
-spise ordentlig. Og bleier til småbarn er ikke gratis.
Jeg har trukket fra 2500 og lar 9200 stå, for alt i matbutikken.
Kan du presse det, vær så god. Ingen blir gladere enn meg.
-Du ser litt forbauset ut. -Jeg hadde regnet med ennå mindre.
Ok, bra.
Bilen forblir en drøm, og kollektivtrafikken gjelder.
1300 spenn, akkurat som tidligere.
På klær må det strammes inn.
Det var 2500, nå blir det bare 500 kroner.
Sparing var en hundrelapp per måned. Den blir liggende.
En veldig bra regel. Og her kommer den enorme endringen.
Hva har vi oppnådd på "øvrig"? Vi har sagt opp masse abonnement.
Vi, unnskyld du, har forhandlet bredbåndskostnaden.
Med salgspengene dine, har vi betalt en mobil og en iPad.
Så deilig. Og satt helt stopper for all annen handling.
Vi lar alt nødvendig være: barneomsorg, arbeidsløshetskasse-
-og litt til helse. Det blir 5800 istedenfor 21 900.
-Litt forskjell. -Det får en si.
Og dette er bare et svarthvitt øyeblikksbilde.
Så skal dette gjelde i hverdagen med alle avgjørelser.
Og lån, da? Her flekset vi musklene så godt vi kunne.
De tre store forbrukslånene er dessverre for nye.
De ville ikke forhandle i det hele tatt.
Husker du det store lånet hos Avida Finans?
De endrer kreditten til et lån og halverer renten.
Fairlo-gjelden og Klarna nuller renten fra og med i dag.
-Nå betaler du bare gjelden. -Virkelig?
Ny nedbetalingstakt er 9500 per måned. Det skal ut.
Tidligere var det 15 000.
Har du sett! Det rekker.
-Ja, så deilig. -Er det?
-Ja. -Du virker glad.
Jeg føler meg lettet.
Det føltes veldig deilig å se det nye budsjettet. Gledestårer.
Veldig mye har forsvunnet fra skuldrene mine.
Du kan ikke unne deg så mye-
-men du har alle forutsetninger for å snu det.
Og en vakker dag kjøper du en bil. Og har det gøy for alt du tjener-
-snarere enn å bruke dem på kjedeligheter.
Jeg er ekstremt fornøyd med å ha senket en veldig høy kredittkostnad.
Forskjellen blir kjempestor. Men jeg er også fornøyd-
-med å ha gitt henne drivkraft og motivasjon til å nedbetale raskere.
-Jeg må bare spørre... -Spør i vei. Jeg setter pris på det.
Rubina suger til seg som en svamp. Hun spør og stiller kontrollspørsmål.
Det viser at hun har forstått.
Hun er motivert og vil ha kontroll over dette nå.
Kjempebra. Takk for all hjelp. Jeg er så takknemlig
Artig å høre.
Jeg skal vise deg noe mer. Vi går ut.
Denne uka har vi snakket mye om renter, lån og månedsbetaling.
Rubina har nok forstått og lært noe nytt. Det er topp.
Jeg forutsetter at hun aldri tar opp noensinne tar opp forbrukslån.
Hun virker motivert til å endre fremover.
Bare èn ting til. Småbarn koster mye, så vi har fikset en avskjedspresang.
Alt en liten behøver. Og så gavesjekker fra Libero.
-Jøss. Takk. -Det var en fornøyelse.
-Dette hjelper en hel del. -God helg.
Takk i like måte. Ha det.
Jeg føler takknemmelighet og glede. Jeg tror det ordner seg.
Nå har jeg bedre oversikt på renter og sånt, og skal ikke låne mer.
Nå når Rubina er så engasjert, informert og motivert-
-føler jeg meg helt trygg på å overlevere denne planen til henne.
Hun kommer til å løse det.
Ukene går og jeg ringer Rubina.
Jeg lurer fælt på hvordan livet deres er. Har hun sluttet å handle?
Og får de økonomien til å gå opp?
Hei, Rubina. Hvordan har du det?
-Bra. Enn du? -Fint, takk.
Har livet endret seg etter Lyxfällan ?
Ja, du tenker mer over om du virkelig behøver det du vil kjøpe.
Vi tar med matpakker, spiser ikke ute lenger.
Jeg har blitt svært ettertenksom, og klippet kortet da dere var her.
Det er nytt for meg. Vi klarte oss denne måneden-
-selv om lønnene var lave. Vi klarer oss allikevel til neste lønn.
Kjempebra.
Det er første gang på årevis som jeg ikke handler på kreditt eller lån.
En kjempebra utvikling.
-Hvordan funker samarbeidet, da? -Bedre.
Og det føles mye deiligere.
Vi kan prate med hverandre på en annen måte, uten å bli irriterte.
Iblant minner vi hverandre om det. Kanskje du vil ha noe.
"Nei, vi har ikke råd." Det er bedre på den måten.
Så artig å høre. Tror du barna har merket noen forandring?
Nei, det tror jeg ikke.
Så tross at dere ikke kjøper alt, har de det bra-
-kanskje fordi mamma og pappa har det bra.
Ja, vi orker mer. Og har bedre tid siden vi ikke løper ut og røyker.
-Du vet... Ja. -Bonus på bonus på bonus.
-Det føles deilig. -Men du?
Jeg er superfornøyd med resultatet. Godt jobba.
Dere virker å ha oversikt på hva dere driver med.
Vi river denne. Ta vare på deg, og stå på i denne kloke, nye innsikten.
Videreformidle den til kidsen, så kommer alt til å gå kjempebra.
Ha det bra og hils hjem.
-Ja, likeså. Takk for all hjelp. -Vær så god. Ha det.
Den største forandringen i Rubinas innstilling er:
En klarer seg med det en har. Har en ikke penger, kjøper en ikke ting.
Det er akkurat så lett som hun sammenfattet det.
Har du eller noen du kjenner så stor gjeld-
-at det føles som om det ikke går å løse på egen hånd?
Ta sjansen og la oss hjelpe. Send en e-post til lyxfallan@viaplay.com
Innerst inne har jeg det vel som fortjent.
-Du har jo ingen penger igjen. -Inkasso på inkasso...
-...og kemneren på det. -Kast den til helvete.
Min største frykt er å miste barna. Det er så tøft å snakke om.
Oversettelse: VSI OrdKedjan 2024 www.vsi-stockholm.tv