Vi köper en massa onödiga saker som vi inte har råd med.
Pengarna slösas bort, så att blöjor måste köpas på kredit.
Vet du ens vad din man shoppar för per månad?
Skulderna växer superfort. - Ingen jobbar jättemycket.
-Heltid, extrajobb... -Jag börjar gråta snart.
Jag skäms. Det var inte så här mitt liv skulle se ut.
Den här veckan ska jag hjälpa Rubina i Linköping.
Jag heter Rubina och bor i radhus tillsammans med min man-
-och mina tre barn som är ett, två och snart fyra år.
Det är väldigt illa med ekonomin. För mycket pengar går bara till lån.
Jag behöver hjälp för att jag känner att vi bara...
...köper en massa onödiga saker som vi vill ha, men inte har råd med.
Och nu börjar jag ta en massa på kredit.
Vi har köpt några mobiler på avbetalning.
Lite onödigt. Ipad till barnen.
Vi köpte en först som de skulle dela på, men sen ville jag köpa en till-
-eftersom de är tre och inte kunde samsas om vad de skulle titta på.
Rubina älskar att se barnen glada.
Hon köper ofta och gärna leksaker och kläder till dem.
Men när det är dags för mat och blöjor saknas ibland pengar-
-och de handlar på avbetalning.
Eller så ber Rubina sin syster Helena om hjälp.
När hon ringer och är ledsen, för att hon inte har råd med blöjor och mat-
-vill man förstås skicka över pengar.
Vissa gånger har jag gjort det, men det funkar ju inte alltid-
-och man känner sig inte tillräcklig.
Ska du verkligen ha den?
-Barnen behöver ju... -De kanske inte behöver leksaker...
-...de har ju hur många som helst. -En liten grej.
Historiskt har Rubina varit bättre på att ha pengar. Men nu känns det som:
"Vad är ränta? Det gör väl inget, först om flera år blir det mer."
Ja...fast inte...
-Nu får du ingen platta Red Bull. -Nej...
Jag tror inte att man kan släcka bränder så länge till.
Kronofogden och inkasso knackar nog på dörren snart.
Jag skäms. Det var inte så här mitt liv skulle se ut.
Väldigt oansvarigt. Särskilt när man har tre barn.
Jag har försökt släcka bränder i flera års tid.
Mitt liv har påverkats väldigt negativt. Stress, ångest-
-jag har gråtit på nätterna för att vi saknar pengar till mat.
Jag oroar mig för att vi inte ska ha råd att bo kvar.
Mycket sånt oroar mig.
Familjen blöder pengar varje månad. För mig är det solklart-
-att rejäla förändringar måste till. Men inser Rubina allvaret?
-Hej! Ringklockan funkar inte. -Nej, jag vet. Hej.
-Magdalena. -Rubina.
Ni är två vuxna här.
Men din man är iväg, så du styr skutan.
-Här bor ni två vuxna... -Och tre barn.
Tre kids . Kan du sammanfatta det ekonomiska läget?
Vi har en massa lån som vi inte har råd med.
Till vad tog ni de lånen?
Jag vet inte. Det första tog vi för att min man hade skulder-
-hos Kronofogden och jag hjälpte honom att betala av dem-
-för att de inte skulle bli värre.
Vänta, varför det?
Vi hade precis träffats och hade ett barn.
Jag ville ha en bra framtid.
Men sen flyttade vi till Linköping från Stockholm-
-och då skulle vi fylla ett helt hem med grejer-
-som vi inte hade råd med. Avbetalningar och en massa lån.
-Vi ville köpa grejer, liksom... -Ja, det vill man ju.
Barnen behövde grejer. Det spårade ur...
Okej. Som jag ser det har ni inte överdrivet mycket prylar.
-Nej... -Så vad har ni köpt?
-Är möblerna superdyra? -Nej, det är de väl inte...
Mycket går åt till en massa onödigt. Saker som jag vill att barnen ska ha.
Inte sånt de behöver. Mest att de...
Den här leksaken vill jag att de ska ha, då köper jag den.
Jag vet att det är fel att köpa på sig en massa onödiga saker-
-men ibland kan jag inte stoppa mig själv.
Hur tänker du? Du vet att du har stora skulder-
-krediter och avbetalningar.
-Vi ligger redan i skiten. -Jag fattar.
Redan illa, det kan lika gärna bli lite värre.
-Hur känns det, då? -Inte bra.
Vi båda mår dåligt av att ha så stora lån.
Vi kan inte köpa det vi vill eller måste ha.
-Vad vill du ha om du får drömma? -Först och främst en bil.
Att skaffa en bil vore en dröm.
Det har varit tufft. Tre graviditeter i rad. Gå fram och tillbaka i snön.
Snöstorm, regn, barn som gråter och skriker...
En bil är jätteviktigt för mig.
Tufft att åka buss överallt med barnen.
Det förstår jag.
Rubinas främsta problem tycks vara brist på respekt för pengar.
Hon köper allt hon vill ha direkt. Helt obegripligt för mig.
Vilken grad av panik finns i den här situationen?
Hur ligger vi till? Vi är inte hos Kronofogden igen?
-Nej. -Inte hos inkasso?
Vi har lyckats samla många lån från förra året.
Han har några lån på sig, jag har några lån på mig-
-men varje månad blir det mycket och vi bara tar ännu fler lån.
Vi båda jobbar nu, men om barnen eller jag blir sjuka-
-minskar pengarna direkt. De räcker inte varje månad.
Jag förstår. Ni jobbar väl inte heltid?
Min man jobbar 80 procent och jag 50.
Du behöver hjälp att förändra ditt beteende, säger du.
Den bästa starten på det är att titta på hur läget ser ut exakt.
Vi tittar på er gemensamma budget-
-eftersom ni har gemensamt hushåll. Var har pengar gått åt?
Sen hoppas jag att du kan dra många egna slutsatser direkt-
-när du ser vart pengarna går. Okej?
-Mm. -Då gör vi det.
Att få se min budget känns spännande.
Jag är inte så nervös, för jag vet ungefär.
Jag har väldigt bra koll på ekonomin.
Men det blir nyttigt att kunna se hur mycket man lägger ut.
Jag är nog inte riktigt medveten om hur mycket det är.
Uppe på tavlan sitter era gemensamma inkomster.
Men också barnbidrag. Och eftersom ni varit föräldralediga-
-är det Försäkringskassan som kompletterar.
Så i snitt kommer 43 200 skattade kronor in.
Boende: hyra, el, hemförsäkring-
-och ett larm som inte är helt billigt...
Det blir lite pengar varje månad. 10 900 kronor i snitt.
Bra. Och på mat räknar vi alla matbutikskostnader och utematen.
-Vad blir det per månad i snitt? -7 000-8 000 kanske?
-Herregud, det är ju jättemycket. -Ja.
-Och det räcker inte. -Näe...
11 700 kronor, Rubina.
Mer än jag trodde. Jag var inte beredd på-
-att maten skulle kosta så mycket. Men när man handlar-
-märker man inte av det.
-Är det rimligt, tycker du? -Nej.
Så. Transport. Ingen bil, två kollektivtrafikkort.
1 300 kronor i snitt per månad.
Du köper en del kläder i andra hand med Swish-
-och det hamnar här. Men på kvitton från butiker-
-blir det 2 500 per månad.
-Sparande. -100 per månad till barnsparande.
Sen tittar vi på allt annat-
-som kostar pengar för hushållet. En drös nöjesabonnemang.
Ni har varit på Leos Lekland och Kolmården med barnen.
Hos frisören, förstås, dit går man ibland.
Och du har swishat för kläder, kanske till barnen.
Och på det har vi allt man måste ha.
Förskola, bank, vård, förstås... Hur mycket blir det per månad?
Kanske 7 000.
-7 000? -Kanske. Ja.
Vet du ens vad din man shoppar för på Klarna per månad?
-Nej, det vet jag inte. -I snitt 5 600 per månad.
-Per månad? -Ja, i snitt.
Mindre ibland och mer andra gånger.
-Okej, du ser helt vimmelkantig ut. -Jag visste inte det.
Jag ska vara tydlig med dig.
Den här potten i ert hushåll är 21 900 kronor.
-21 000? -21 900 kronor i snitt.
Jag är mest chockad över "Övrigt".
Väldigt onödiga grejer.
Och där tar era pengar slut och ni börjar låna.
Och då har vi det här kvar.
Det finns tre stora blankolån. Ett på dig och två på din man.
I ert gemensamma hushåll-
-finns en, två, tre, fyra, fem, sex...olika krediter.
Och sen har din man några olika obetalda räkningar hos Klarna.
Så räknar man ihop avbetalningarna för den här månaden-
-behöver det gå ut 15 100 kronor.
-För lån? -Ja, den här månaden. 15 100.
Det har ni inte, så de pengarna lånar ni.
Det här förklarar varför du tar nya lån. 15 100.
Det är jobbigt att se. Trodde att jag hade mer koll än jag hade på...allt.
Det här är det totala underskottet för ert hushåll: 20 300 kronor.
Väldigt mycket pengar. För jävligt. Vi måste ändra på det direkt.
Vad tänker du när du ser exakt vad som är vad?
Att det är för mycket pengar, som vi inte har.
Vi hade kunnat spara in mycket på mat och övrigt.
Och betalat av på lånen istället.
Får du lust att kavla upp ärmarna med den insikten-
-och göra nåt åt det? Hur känner du?
-Ja, jag är beredd att göra allt. -Är det så?
Jag mår ju inte bra. Inte kul att ha en massa lån bara för att man-
-köper onödiga grejer.
Bättre att spara och lägga pengarna på det man verkligen vill ha.
Om du ska ta med en enda lektion härifrån vidare till dina barn-
-för att de, som myndiga, inte ska hamna i den här situationen-
-är det: Man köper det man har råd med och inget annat.
-Hur känns den tanken? -Bra.
-Eller...jag vill ju komma dit.
Om vi ska samarbeta och jag ska lägga all min tid och energi-
-på dig framöver, förväntar jag mig att du satsar lika mycket-
-av energi, lust och uppoffringar.
Du är inte van vid att säga nej till grejer, att släppa sånt du gillar-
-men det är en förutsättning för att jag ska kunna hjälpa dig.
Jag undrar varför ingen jobbar jättemycket. Heltid, extrajobb...
"Shit, vi har väldigt höga skulder. Det måste vi göra nåt åt."
Kanske byta yrke, bana, arbets- plats. Varför inte två, tre jobb?
Rubina är rätt tystlåten. Hon måste släppa det här:
"Det är så dåligt, så jag kan lika gärna göra det värre"-beteendet.
Nu är det dags att steppa upp, skärpa till sig-
-och börja reda upp röran hon har orsakat.
Och hon måste söka jobb för att få in mer pengar.
Vad är viktigt nu framgent? Vilka är dina prioriteringar?
Att betala av lånen. Jobba så mycket som möjligt. Få in bra med pengar-
-så vi slipper stress och ångest.
Det låter rimligt. Du får titta igenom vårt samarbetsavtal.
Jag vill förändra. Jag är så trött på att gå back varje månad-
-och att vi ständigt tar nya lån.
Okej, då är vi formellt igång med samarbetet.
Jag vill sluta röka och sluta med impulsköp.
Att tänka efter varje gång vi köper nåt. Behöver vi det verkligen?
De här abonnemangen vill jag att du säger upp.
Då är vi klara för idag. Lycka till.
-Imorgon är en ny dag. -Tack.
Nu när Rubina och jag formellt bestämt att vi ska samarbeta-
-får hon ett gäng uppgifter att lösa.
Ett gäng abonnemang och kostnader hon har löpande som hon måste ta bort.
Hon har absolut inte råd med dem.
I morse var jag arg och ledsen.
Jag kände mig missförstådd igår.
-Hej. -God morgon.
Det kändes som att Magda inte förstod att jag gör allt jag kan.
Varför jobbar ingen jättemycket? Heltid, extrajobb, två, tre jobb?
Igår kändes det som att du såg det som att vi inte kämpar.
Jag kämpar, jag ger mig inte. Jag börjar gråta snart.
Vänta, jag vill höra, jag bryr mig.
Jag gör allt jag kan. Jag tar vartenda extrapass jag kan.
Jag har jobbat så hårt. Jag får inte ut 25 000 utan extrapass.
Jag har ett grundkontrakt på 50 procent, men jag jobbar mer.
Så jag blev upprörd när du sa: "Varför jobbar ni inte?"
Jag blev arg på mig själv också, för att jag inte sa nåt.
Jag blir så tillbakadragen med alla kameror.
Du ska veta att jag gör allt i min makt.
Då förstår jag att vi inte ska lägga mest krut på inkomstsidan.
Då måste vi titta på var pengarna går ut. Jag vill fördjupa mig i det.
Idag vill jag öppna mig mer om hur jag är som person-
-och hur mycket jag försöker.
Även om jag hittills kanske inte alltid gjort de bästa valen.
Nu börjar vi på ny kula. Bra.
Efter gårdagens tuffa rivstart känner sig Rubina arg.
Hon är ledsen, frustrerad och tycker jag är orättvis.
Men det skapade ett driv hos henne. Nu är hon redo att kavla upp-
-och vill veta vad vi ska göra.
Jo, konsumtionen är det stora problemet, eller hur?
-Ja. -Vi analyserar det tillsammans.
-Vad tittar vi på här? -Mat, leksaker, nöjen, skit...
Exakt. Ren och skär överkonsumtion. Inget ni behöver för att...
-Överleva... -Och ha det bekvämt.
Det här är lyxen. Hur mycket blir det på ett år?
-100 000? Kanske mer? -Ja.
-150 000? Jag vet inte. -Obehagligt att inte veta, eller hur?
Ja.
Det rör sig om...
...235 899 på ett år.
Helt sjuka summor.
Jag vill att du gör kopplingen mellan...
Precis som du sa: "Jag jobbar så mycket jag kan."
"Jag gör allt jag kan. Tar alla extrapass." Och ändå funkar det inte.
Nej, för att det här är problemet.
Vårt stora problem är att vi inte tänker till innan vi köper nåt.
Alla impulsköp. Vi måste sluta handla onödiga grejer...
-...och börja tänka till och planera. -Minns du att du sa:
"Det är så jobbigt att åka kollektivt med tre kids."
"Jag skulle verkligen vilja ha en bil."
Den kunde jag ha köpt för de pengarna.
Bingo. Den här sprillans nya bilen kostar 400 000.
Så för mindre än två års lyxkonsumtion kunde du ha köpt den.
Och man behöver inte en bil för 400 000.
En för 100 000 är mindre än det där.
Rubina har länge varit medveten om att det hon gör inte är bra.
Men uppsidan med att se all överkonsumtion samlad-
-och sammanräknad, är att hon fattar...
"Jag har inte råd. Det här kan inte fortsätta."
Och framför allt, det här kunde ha varit den bil hon så väl behöver.
En sak är väldigt viktig att greppa.
Lån och räntor och vad de kostar. Så jag har förberett ännu en grej.
Rubina har tagit samlingslån för att minska månadsbetalningen.
Det ser ut som en bra lösning, men det hon egentligen gör-
-är att skjuta på kostnader och öka sin totala skuld.
Du tog en kredit på 300 000. I varje bunt finns 100 000 kronor.
Du lånade 300 000. "Gud, vad skönt"-
-och de säger att du ska betala x kronor per månad. I femton år.
Så hur mycket har du betalat då, när du betalat tillbaka för dina 300 000?
Du måste förstås betala tillbaka det du lånade.
Men vad innebär din ränta på 16,73 procent?
Hur mycket har du betalat tillbaka totalt för dina 300 000?
400 000. 500 000. Är vi klara där?
Nej. 600 000. Dubbelt så mycket.
Men vi är inte klara där. Du har betalat tillbaka 719 500.
Du har betalat mer än dubbelt så mycket för dina 300 000.
Det är väldigt jobbigt att se att-
-jag tog ett lån på 300 000, men ska betala tillbaka mer än det dubbla.
Det är inte kul. Helt galet att man ens gör en sån grej.
Tänk nu: Det här var ditt samlingslån för 300 000.
Det kostar så här mycket.
Hur mycket ligger ert hushålls samlade skuld på idag?
-807 830. -Och det är bara själva lånen?
Exakt. Det här är den här sidan.
Du kan bara föreställa dig, tanken svindlar.
Väldigt mycket pengar som man inte räknat med att man ska betala av.
Tidigare har jag tänkt: den här summan ska jag få ner till noll.
Jag har inte tänkt på de höga beloppen utöver själva lånet.
Nu är jag rädd för räntor. Det är sjukt.
Du har möjlighet att påverka. Betalar du av det snabbare-
-har de mindre tid att tjäna pengar på dig.
Och därför ska vi åka hem till er-
-och sälja saker för att få in så mycket pengar vi kan. Är det planen?
Jag känner mig nöjd. Det känns som om budskapet gick fram.
Nu ska vi bara lösa problemet. Vi måste göra allt vi kan-
-för att förhandla hennes räntor och också börja betala bort dem.
Dags för försäljning.
Med så höga skulder måste avbetalningstakten öka.
Pengar måste in.
Ofta finns saker hemma med ett bra andrahandsvärde.
I det här fallet ett gäng telefoner.
Jag har bett en firma komma och värdera dem.
-Victor från Fix My Phone. - Rubina. -Hej.
Att få in pengar för att kunna börja betala av krediter och skulder-
-är avgörande för att vi ska kunna göra nåt åt Rubinas ekonomi.
-Vad har vi? -Några smarta telefoner.
-Yes. -Jag vet inte vilken modell det är.
Det är en iPhone X.
Den här är helt ny. Fungerar perfekt.
Vi värderar telefonerna efter skicket och modellen, förstås.
Så det vi skulle kunna erbjuda för telefonerna...
-...är runt 10 000 kronor. -Det tar jag.
-Går det bra? -Skaka hand.
-Då kör vi på det. -Tack.
-Jättebra. Härligt. Tack för hjälpen. -Tack själva.
-Mycket mer pengar än jag trodde. -10 000. Jättebra.
Shit, de låg bara och skräpade. - Det är jag jätteglad för.
10 000 in. Snart kommer Nicklas från Skattegården-
-som brukar köpa mycket olika grejer.
Så nu säljer vi allt vi ser!
-Nicklas, god dag! -Tjena.
Kliv på. Här är Rubina. - Nicklas från Skattegården.
Hej. Rubina.
Okej. Dator. Gamingdator.
-Klockor. -De två klockorna har vi.
-Vi har teveapparater. -Rubina har varit superduktig.
-Barnsängen. -Hon har vänt ut och in på förråden.
Ju mer pengar desto bättre. Så är läget.
Det är väl det jag har.
Ja, vad ska jag bjuda?
Sängen, trädgårdsmöblerna och elektroniken...
-...12 000-13 000. -13 000.
-Inte 12 000. -Det håller jag med om.
Med trädgårdsmöblerna ingår även dynor.
-De kommer inte bara så... -Jag glömde cykeln.
Du får 15 000, men det är max.
-Ja, då tar jag det. -Har vi en deal?
-Ja. Skaka hand. -Då kör vi på det.
-Det är en deal. Bra. -Det kändes bra att få in pengarna.
Det här är till klockorna.
Vi använde nästan inget av det, det låg bara och skräpade.
Så det känns bra. Kanske kan det hjälpa mig lite, åtminstone.
Tack så mycket. Hej då.
Jag är ännu mer taggad att sälja ännu mer för att få in ännu mer.
Då har vi fått 10 000 för mobilerna och 15 000 för prylarna: 25 000 in.
Svinbra för en eftermiddag.
Jag har även sålt en bilbarnstol för 1 500.
Grymt! 26 500. Ett gott dagsverke.
Nu fortsätter du att ringa dina samtal, jag ska se efter-
-hur jag kan använda pengarna för din räkning på bästa sätt.
Och sen hoppas jag att du får en trevlig kväll. Vi ses imorgon.
Ja. Detsamma. Hej då.
Igår hade Rubina och jag fullt upp med ränteskola och försäljning.
Idag får hon fokusera på familjens beteende-
-på sin träff med coachen Philip.
-Välkommen. -Tack.
Jag heter Philip och du heter Rubina.
-Vad fick dig hit, till Lyxfällan? -Jag har kämpat under alla år...
...med hur vi ska betala alla räkningar när vi inte har pengar.
Sen har jag löst det, men på fel sätt, genom att ta nya lån.
Men nu känner jag... Jag är så trött på att-
-ta extrapass på jobbet. Vår inkomst är jättebra-
-men pengarna räcker inte och vi blir allt mer överbelånade.
Så... Till slut undrade jag vad jag ska ta mig till.
-Allt ligger på mig. -Hur har det blivit så?
Jag har inget emot att hålla koll, jag är rätt kontrollerande av mig.
Jag kan inte slappna av.
Jag ber honom att betala in en räkning och han svarar ja.
Sen tänker jag på det ända till jag frågar honom efter fem minuter:
Har du betalat in den? Jag kan inte slappna av.
Jag är nyfiken på hur mycket du lyssnar på honom.
-Inte alls. -Så han blir den ständiga tvåan.
Då kanske han tänker: "Det är ingen idé."
-Exakt. -"Ingen idé att jag kliver in."
När han än kliver in säger du nåt nytt.
Jag har alltid svar direkt på det han säger.
-Just det. -Så han...mår inte heller så bra...
...av mitt beteende. Förstår du?
-Vad blir tydligt för dig? -Att jag bossar. Nej, men...
Att vi behöver...
...se den andras styrkor och lyssna på varann. Kommunicera mer.
Häromdan när vi skulle packa ihop alla grejer till försäljningen...
Kan du hjälpa mig med det här? Han tänkte kanske bara sitta i soffan-
-men när vi väl var där uppe sa jag: Titta, nu gör vi saker tillsammans.
Så här vill jag ha det. Att vi är ett team. Förstår du?
När du säger: "Kan du hjälpa mig med det här?"
Redan där säger du att ni inte är ett team.
Säg så här: "Vi har en vecka framför oss. Hur ska vi göra"-
-"för att det ska bli bra för oss som par, för dig, för mig"-
-"och för våra barn?"
Glöm inte bort er själva. "Hur ska vi göra så att det blir bra för oss?"
Jag kom till insikt om att jag tar väldigt mycket ansvar.
Ansvar som jag kanske inte behöver ta.
Istället kan jag jobba tillsammans med min man-
-och låta det vara lite mer.
Säg att ni bestämmer varje vecka hur ni ska göra-
-för att det ska bli bra för er tillsammans. Och vem som gör vad.
Kan det vara ett bra sätt för er?
Kan du fråga honom om ni kan göra så?
Inte: "Nu ska vi göra så här." Utan: "Kan vi ta en vecka i taget?"
Det låter bra.
-Är du nöjd? -Mhm.
-Ska vi stanna där? Lycka till. -Tack.
Samtalet kändes väldigt bra. Philip tog upp mycket som jag tänkt på.
Han satte ord på det jag tänkt på och som jag känner.
Veckan har gått ut på att visa och prata med Rubina-
-om konsekvenserna av köpbeteendet.
Jag har lagt så mycket energi och krut på det att jag ligger efter-
-med mina förhandlingar. Så jag vet inte riktigt hur vi ligger till.
Oavsett vad, står det och faller med-
-att de förändrar sin konsumtion rejält.
Sen får vi se om budgeten ens går ihop efter det.
Sista dagen. Rubina har verkligen bjudit till den här veckan.
Nu återstår att se om våra ansträngningar räckt hela vägen.
-Madame, god morgon. -Hej.
Hej. Nu är vi snart klara, men inte riktigt ännu.
-Hur har veckan varit? -Det var jobbigt i början.
Och vad har du lärt dig efter alla övningar?
Att tänka mer på vad jag lägger pengar på.
Att betala av mer på lånen. Att spara och inte köpa en massa onödigt.
-Är du sugen på att se tavlan? -Mhm.
-Då går vi. -Jag känner mig förväntansfull...
...inför att se den nya budgeten och hur mycket vi kan betala av.
Då får vi se vad veckans arbete lett fram till.
Det som sitter uppe på tavlan vill jag betona-
-att är ett minimum: era avtalslöner plus barnbidrag.
Så ni har alla förutsättningar...
Skruvar du upp tempot, skruvar han upp tempot, så kan ni öka det där-
-vilket även påverkar resten. Men vi lämnar dig med nåt vi vet att funkar.
Din lön, din makes lön plus barnbidrag är nu 37 000 per månad-
-det som sitter på tavlan.
Boendepotten, hyran och elen, är som den är.
Du gjorde nåt smart när du sa upp larmet.
Det blir 10 600 istället för 10 900 på boendet.
Yes. Vad tror du har förändrats på maten?
Väldigt mycket. Kanske 5 000-6 000?
Nej, jag älskar hur du tänker...
Vi vill förstås att ni ska köpa all mat ni behöver, äta ordentligt-
-och små barn behöver blöjor. Det är inte gratis.
Jag har dragit bort 2 500 och lämnar 9 200-
-för alla kostnader i matbutiken.
Kan du pressa det, varsågod. Ingen blir gladare än jag.
-Du ser lite förvånad ut. -Jag hade räknat med ännu mindre.
Okej. Bra.
Bilen förblir en dröm, kollektivtrafik är det som gäller.
1 300 spänn precis som förut.
På kläder får det bli snålt just nu.
2 500 var det, nu avsätter vi bara 500 kronor.
Sparandet var en hundralapp per månad. Den får ligga kvar.
En väldigt bra regel.
Och här kommer den superstora förändringen.
Vad har vi åstadkommit på "Övrigt"? Vi har sagt upp en massa abonnemang.
Vi, förlåt, du har förhandlat bredbandskostnaden.
Med dina försäljningspengar har vi betalat bort en mobil och en Ipad.
Vad skönt. Och satt stopp för all annan shopping.
Så vi lämnar allt nödvändigt: barnomsorg, a-kassa-
-och en liten vårdpott. Det blir 5 800 istället för tidigare 21 900.
-Lite skillnad. -Det får man säga, eller hur?
Och det här är bara en svartvit ögonblicksbild.
Sen ska det här gälla i vardagen med alla beslut.
Och lån, då? Här flexade vi våra muskler så gott vi kunde.
Era blankolån, de tre stora, är tyvärr för nya-
-de ville inte förhandla alls.
Men minns du ditt stora lån hos Avida Finans?
De omvandlar krediten till ett lån och halverar räntan.
Fairlo-skulden och Klarna tar bort räntan från och med idag.
-Nu betalar du bara skulden. -Är det sant?
Ny avbetalningstakt är 9 500 kronor per månad.
Tidigare var det 15 000.
Ser man på! Det räcker.
-Ja, så skönt. -Är det?
-Ja. -Du ser lite glad ut.
Jag känner mig lättad.
Den nya budgeten kändes väldigt skön. Glädjetårar.
Väldigt mycket har lyfts från mina axlar.
Det blir lite mindre "unnigt"-
-men du har alla förutsättningar att vända det där nu.
Och en vacker dag köper du en bil.
Och har kul för pengarna du jobbar in-
-istället för att lägga dem på tråkigheter.
Jag är extremt nöjd med att ha sänkt en väldigt dyr kreditkostnad-
-skillnaden blir jättestor. Men jag är också nöjd-
-med att ha gett henne drivkraft och motivation att betala av snabbare.
-Men jag måste bara fråga... -Fråga på. Jag uppskattar det.
Rubina suger åt sig som en svamp. Hon frågar och kontrollfrågar.
Det visar mig att hon har fattat.
Hon är motiverad och vill ha kontroll på det här nu.
Asbra. Tack snälla för all hjälp. Jag är så tacksam.
Roligt att höra.
En grej till ska jag visa dig. Vi går ut.
Den här veckan har vi talat mycket om räntor, lån och månadsbetalningar.
Jag tror att Rubina har fattat och lärt sig nya saker. Det är toppen.
Jag förutsätter att hon aldrig nånsin mer tar lån för konsumtion.
Hon känns motiverad att göra annorlunda.
En sak till. Småbarn kostar mycket, så vi har fixat en "hej då-present".
Allt som en liten behöver. Och sen presentcheckar från Libero.
-Wow. Tack. -Det var ett nöje.
-Det här hjälper en hel del. -Trevlig helg.
Tack detsamma. Hej då.
Jag känner tacksamhet och glädje. Jag tror att det ordnar sig.
Nu har jag bättre koll på räntor och sånt, och ska inte ta fler lån.
Nu när Rubina är så engagerad, påläst och motiverad-
-känner jag mig helt lugn med att lämna över den här planen till henne.
Hon löser det.
Veckorna går och jag ska ringa Rubina.
Jag är så nyfiken på hur deras liv ser ut nu. Har hon slutat shoppa?
Och får de ekonomin att gå runt?
Hej Rubina! Hur mår du?
-Bra. Hur mår du? -Fint, tack.
Har livet före, respektive efter Lyxfällan förändrats?
Ja, man tänker mer på om man verkligen behöver det man vill köpa.
Vi tar med matlådor, äter inte ute längre.
Jag har börjat tänka efter mycket.
Jag klippte ju sönder kreditkortet när ni var här.
Det är nytt för mig. Vi klarade oss den här månaden-
-fast lönerna var låga. Vi klarar oss ändå till nästa lön.
Bra. Jättebra.
Första gången på några år som jag inte handlat på kredit eller lån.
En jättebra utveckling.
-Hur funkar samarbetet, då? -Bättre.
Och det känns mycket skönare. Vi kan prata med varann på ett annat sätt-
-utan att bli irriterade på varann.
Ibland påminner vi varann. Man kanske vill ha en grej...
Nej, vi har inte råd nu. Det är bättre på det sättet.
Vad roligt att höra! Har barnen märkt nån förändring, tror du?
Nej, det tror jag inte.
Så trots att man inte ständigt köper allt-
-har de det bra, kanske för att mamma och pappa har det bra.
Ja, vi har mer ork. Och mer tid när vi inte springer ut och röker.
-Du vet, ja... -Bonus på bonus på bonus.
-Det känns skönt. -Men du?
Jag är supernöjd med resultatet. Bra jobbat.
Ni verkar ha koll på vad ni håller på med.
Vi river det här.
Ta hand om dig, stå på dig i den här kloka, nya insikten.
Vidarebefordra den till dina kids så kommer allt att gå jättebra.
Ha det så bra och hälsa hem.
-Ja, detsamma. Tack för all hjälp. -Varsågod. Hej.
Den största förändringen i Rubinas inställning är:
Man klarar sig med det man har. Har man inte pengar köper man inte saker.
Det är precis så lätt som hon sammanfattade det.
Har du eller nån du känner så mycket skulder-
-att det känns som om det inte går att lösa på egen hand?
Ta chansen att låta oss hjälpa dig. Mejla lyxfallan@viaplay.com
Innerst inne mår jag väl som jag förtjänar.
-Du har ju inga pengar kvar. -Inkasso på inkasso...
-...och fogden på det. -Släng den åt helvete.
Största oron är att förlora barnen. Jättejobbigt att prata om.
Text: Maria Forza VSI OrdKedjan 2024