Kaipasin sinua.
Hei. Sinua tuli ikävä. -Sinua myös.
Voi hyvänen aika. -Hän ei pidä tuosta.
Ei. -Niinkö?
Voi veljet, se on vaikuttava. Se on JD Knucklehead Chief.
Indian, aivan. -JD Knucklehead Indian Chief.
Se on hyvä nimi. Jästipäiden päällikkö. Vau.
Hetki on todella erityinen. Olen aina halunnut vuoden 36 malleja.
Tämä on syy siihen.
Kun näin tämän pyörän ensi kertaa, halusin saada 36:n,
ja kun kerroin Jeremiahille, sanoin: "Haluan kuusi 36:tta."
Roskaa. -Ja Jeremiah sanoi:
"Mahdotonta. Et saa kuutta 36:tta.
Olen nähnyt vain pari." Tavoitteeni on ollut saada kuusi 36:tta.
Hän on pikkuveljeni, jota kiusaan.
Luulen, että alku kuuden 36-pyörän tekemiselle on...
Se syntyi tavallaan...
Luulen, että Jeremiah höpisi, ettei se ole mahdollista.
Hän ei ole nähnyt kuutta 36:tta.
Kuuden 36:n löytäminen näin nopeasti ja niiden tekeminen...
Knuckleheadin ensimmäinen vuosi.
Minulla on pakkomielle Knucklehead-moottorista.
Sitä voisi sanoa ongelmaksi, erityisesti vuoden 1936 malleja.
Ne ovat harvinaisia kuin Graalin maljat.
Teen jotain, mitä ei ole koskaan tehty.
Hankin kuusi vanhaa vuoden 36 Knuckleheadia -
tielle ystävieni kanssa, ja teemme yhden eeppisen ajon.
Rakensin jo neljä 36:ta upeiden käsityöläisten kanssa,
kuten Big Scott Stopnik ja Socco Obestein.
Nyt pyydän Jeremiahia ja Maxia mukaani matkalle -
ja rakentamaan 5. ja 6. pyörän.
Rakastan Knuckleheadeja.
Mutta Knuckleheadeja ei ole nyt yhtä helppo löytää -
kuin 15 vuotta sitten.
Nyt löytämämme osat ovat tavaraa, joka oli hävitetty.
On mahtavaa korjata jotain,
joka oli täysin rikki, ja koota se uudelleen.
Jeremiah on aivan uskomaton. Hän tekee kaikkea.
Hän osaa kaiken. Jotkut tekevät tyyliä,
jotkut rakentavat joka osan, jotkut tekevät kaiken.
Jeremiah tekee kaiken.
Vanhoissa moottoreissa on se, että...
Tai kaikessa vanhassa. "Tämä ei ole uutta."
Me korjaamme sitä, kyllä, mutta se pitää ajaa sisään.
Tämä on mekaaninen olento, ja kaikki nämä asiat...
Ne ovat kuin kehomme nivelet. Ne pitää lämmittää,
ja kun moottori luodaan uudelleen,
kun se on koottu, ja moottoreita kokoavat tietävät tämän.
Joka kappale pitää sovittaa ja mitoittaa. Kaiken pitää sopia -
siihen, missä se löytää paikkansa, missä se haluaa elää ja toimia -
kuin huippuunsa viritetty urheilija.
Jos niitä ei ajeta sisään...
Jotkut haluavat rakentaa moottorin ja lähteä tielle.
Voimia hänelle.
Hän on avannut minulle maailman, josta en tiennyt mitään.
Perheemme ovat hyvin läheisiä. Rakastan heitä koko sydämestäni.
Hän on auttanut minua ja minä häntä.
Olemme yrittäneet auttaa toisiamme töissä.
Hän on minulle kuin pikkuveli. On mahtavaa kiusata häntä.
Tämä on vanhin kanani, Jule. Se on 7-vuotias.
Se on hieman rähjäinen, mutta se on vanhin tyttömme.
Se on kuin moottoripyöräni. -Hieman kulunut.
Hieman kulunut, ja sillä on luonnetta.
Chopperin rakentaminen on sitä,
että tyhjälle kankaalle tehdään, mitä halutaan.
Voi joko valmistaa koko pyörän kaikki osat,
tai vain koota sen, mitä on, ja tehdä siitä omanlaisen.
Aivan, tiedän. Luonnollinen piha.
Vau. -Joo.
Mikä upea tila. -Joo.
Ensimmäinen ramppini alkoi tästä ja jatkui tuonne.
Nyt siinä on huone. -Sinulla oli neljän metrin ramppi.
Minulla oli täysikokoinen ramppi. Äiti hyväksyi sen.
Kasvoin skeitaten varastossa, vanhassa rautaruukissa.
Äitini antoi rakentaa rampin talon sisälle.
Skeittasin yksin tai hänen poikaystävänsä kanssa -
kuutena, seitsemänä päivänä viikossa.
Se oli rakennettu seinään. -Seinästä seinään. Itse asiassa...
Kattoparruihin voi osua. -Niin tein.
Näetkö tuon aukon? Tein sen, koska se oli tiellä.
Sen yli piti hypätä, ja se on kahden metrin hyppy.
Max tuo tiettyä fiilistä kaikkeen, mihin hän koskee.
Hänen skeittaustyylinsä ällistyttää, kuten sekin,
mitä hän voi tehdä ja tuoda moottoripyöräalalle.
Hänen puhtaat linjansa näkyvät maalaustyössä.
Kun näin ensimmäisen kerran 4Q-pyörän, olin ihan: "Mikä tämä on?
Hän muutti koko pelin. Tämä kaveri on uskomaton."
Skeittaajana oppii, että epäonnistuminen on okei,
koska oppiessa jotain epäonnistuu toistuvasti.
Ensimmäinen pyöräni. En oikeastaan häpeä sitä,
mutta siinä on paljon puutteita.
Se juttu skeittaajissa on. Heistä tulee loistavia valokuvaajia.
Monet heistä ovat uskomattomia kuvaajia,
koska skeittaajat puhuvat vierasta kieltä.
He katsovat portaita tai pengertä -
ja sanovat: "Voi hitto, katsokaa tuota. Mieletön."
Sen haluaa kuvata, ja sen pitää näyttää hyvältä.
Tiedän, että se siirtyy tähän.
Katsotaan linjoja kaikessa -
ja joskus vaihdetaan moottoripyörän takarengas -
ja ajatellaan: "Siinä se on." Tiedäthän?
Kaksi kuukautta sitä on katsellut.
"Mikä tässä on vikana?" Se oli vain rengas tai koko.
Se on 16 vastaan 18, ja pam. Siinä kaikki.
Max todellakin raivasi oman tiensä skeittauksessa,
ja voin samaistua siihen skeittarina, kun olin nuori,
koska se antoi silmää.
En koskaan ollut hänen tasollaan.
On hyvin inspiroivaa nähdä,
miten hän on siirtänyt sen nykyiseen taidemuotoonsa.
PHOENIX, ARIZONA
Siispä... tässä on seuraava projektimme.
Se on... viides 36-malli.
Näyttää siltä. -Tämä on numero viisi.
Haluan tehdä siitä jotain tosi mahtavaa.
Taasko äkäinen vanha pyörä? -Se ei ole äkäinen vanha pyörä.
Se oli koskematon, kaunis pyörä, mutta se ei ollut 66.
Sen tausta on... Ostin sen. Se on näyttelypyörä.
Pyysin lupaa. Sanoin: "Jos ostaisin tämän,
sopisiko, että poistaisin tämän moottorin?"
Pidän näyttelypyöristä. Pidän vintage-pyöristä, mutta haluan ajaa.
Sait näyttelyselviytyjän.
Sen tekijä oli maalari. Hän oli uskomaton.
Siis 60-luvun upea näyttelypyörä.
Selvä, haluan nähdä sen.
Quicksilver on kuuluisa pyörä. Olen nähnyt sitä jatkuvasti.
Se pelotti, koska tuntui, että se oli loukkaavaa.
Minulla on lupa. Älä sano: "Et voi tehdä sitä."
Pilaat vanhan näyttelypyörän.
Moottori ei ole alkuperäinen.
Moottori on valtava, ja siinä polttaa ahterin.
Se on esittelyä varten. Minä ajaisin sillä mieluummin.
Ja jos teemme 36-pyöriä, kysyn, voimmeko ottaa tämän -
ja laittaa sen siihen.
Viemme sen Jeremiahille, haemme moottorit, kokoamme sen,
yllätämme Jeremiahin, ja hän... Tämä on hyvin kuuluisa pyörä.
Quicksilverin rakensi Dean Lanza.
Hänellä on valikoima choppereita, ja niistä tuli keräilytavaraa.
Työnnän sen tänne. -Selvä.
Luota minuun. Älä katso. -Minä en katso. Käännyn ympäri.
Silmät kiinni. -Ne ovat kiinni. Käänsin selän.
Se näyttää ihan drag-pyörältä, mutta se on chopper.
Kaikki on valettu niin, että se näyttää yhdeltä kappaleelta.
Se on sen nimi. Se näyttää nopeasti liikkuvalta hopeakappaleelta.
Valmiina? -Selvä.
Painukaa suolle, kaverit.
Quicksilver, beibi.
Voi luoja. Tämän pyörän historia on mieletön.
Kun näin Quicksilverin ensi kertaa, olin aivan häkeltynyt.
Dean Lanza rakensi Quicksilverin 1960-luvun lopulla.
Se on hänen erikoisin luomuksensa. Rakenne oli vallankumouksellinen,
ja siitä tuli moottoripyöräilyn perinteessä choppereiden isoisä.
Siitä on paljon artikkeleita. Se on kaunis pyörä.
Se on kovimpia näyttelypyöriä. Se on hyvin sulava.
En halua ottaa siitä mitään pois.
Se on kaunis, jumalaton, mutta moottori ei ole oikea.
Se ei ole alkuperäinen.
Ja se on chopper. -Se on chopper.
Haluan vain sanoa:
"Katso, mitä minulla on, veli. Tehdään tästä jotain."
Ja hän innostuu siitä. "Mitä sinä teet?
Sanoin: "Se ei ole oikea moottori."
Hän sanoi: "Niin kai. Eikö ole?"
Se taisi olla sen miehen unelma.
Sanoin: "Kehitetään sitä. Ei maalata mustaksi."
Tehdään se. -Eikö?
Tehdään se. -Hyvä on.
Olet mahtava. -Mutta katso tuota, 36.
36 Knuckle siellä, vai?
Yksi vuoden 36 moottoripyöristä.
Tehdään vanhaan pyörään maalaus, josta se tunnetaan.
Mutta haluan ajaa sillä. Kun ostan näitä pyöriä,
en halua sitä museoon. Haluan ajaa.
Haluan kuvata ne, videoida ne. Elämä on lyhyt. Haluan tehdä tämän.
Se on kiva. Viides. Viides 36.
Dean Lanza, joka rakensi sen. Voi katsoa...
Olen valmistanut bensatankkeja ja lokasuojia tyhjästä,
ja kun katson hänen valmistustaan ja maalaustaitojaan, ja...
Kun näin sen pyörän... Olen nähnyt sitä vuosien ajan.
Mutta en ole nähnyt sitä itse ja saanut viettää tunteja -
ja tunteja toisensa perään katsellen luomusta,
joka on tehty yli 50 vuotta sitten.
"Selvä. Otetaan tämä pyörä. Haluan siihen Knucklen.
Se sopii siihen, mitä teemme. Sopiiko se teille?"
Ja he: "Olisi hienoa ajaa sillä."
Minä sanoin: "On mahdotonta ajaa sillä tuollaisena."
Se on kuin Jimmy Hendrixin kappale,
kuin hyvä biisi, jota ei ole kuullut.
"Muistan nähneeni tuon. Se on erikoinen."
Se on hieno juttu. En tiedä, miten kuvailisin sitä.
Sen lisäksi se näyttää ihan drag-chopperilta.
Sanoin: "Mikä upea teos, ja haluan ajaa sillä. Tehdään se."
Kaikki olivat mukana.
Ihmiset varmasti suuttuvat, mutta...
OAKLAND, KALIFORNIA
Tässä oli kymmenen tuuman Wide Glide, joka oli sään armoilla 30 vuotta.
Halusin vaihtaa sen Springeriin,
mutta se on täydellinen sinulle tehtävään pyörään.
Puramme ja puhdistamme sen. -Se on jäässä. Pahus.
Rikki jäätynyt. -Aivan.
No niin. -Jes.
Kuin tekisi Thorin vasaraa.
Katso tätä.
Pyhä sylvi!
Joo.
Tämä on etuhaarukka, mutta se oli niin kauan ulkona,
ettei se sopisi...
Ripustan tämän. En tiedä, näkeekö sisään.
Jason pesee lattiaa. Hän on hyvä mies.
Hän pesee muutakin. Tuota lavuaarin pohjalla.
Pieni siivilä. Ensimmäinen asia, jonka huomasin hänessä.
Hän keitti teetä ja pesi siivilän.
Naisen kasvattama. -Hän ei suostunut avioliittoon.
Siis korona tapahtui. -Aivan.
En voinut olla kanssasi. Meillä oli runko.
39, jossa on 40-moottori, ja teemme 4Q-pyörän.
Kyllä. 44Q. -44Q.
Meillä on sitä varten suunnitelma, ja se niklataan.
Tein niin, että otin moottorin irti -
käyttääkseni sitä johonkin muuhun.
Toit 40-moottorin,
ja kun sain moottorin ulos rungosta, huomasin vaurioita.
Vanhat rungot kestivät kovaa käyttöä. Lähetin sen kaverille, joka on paras.
Korona tuli, ja puoli vuotta muuttui puoleksitoista vuodeksi.
Miehellä oli jotain epäonnisia olosuhteita,
ja sitten ajattelin: "Projektimme oli siinä."
Äskettäin katsoin omaa pyörääni.
Mietin: "Tämä runko on täydellinen." Purin koko pyöräni.
Annoin sinulle rungon.
Tein projektin uudelleen eri tyylillä.
Teimme niklattua hienolla maalilla.
Nyt me teemme parasta Bay Arean pintaa.
Tämä on tehtävä. Mennään valitsemaan -
koko mielettömästä kokoelmastasi tavaroita.
Rakenna mieletöntä omaa tyyliäsi, ehkä Friscon.
Otan esiin lokasuojia. Nousen tikkaille, ja sano sitten.
Ehdottomasti. -Okei.
Minulla on lokasuojapulma. Tiedoksi vain.
Tämä... Ehkä teemme siitä vaaleanpunaisen, jossa on raita?
Kultainen ja raita. -Kultahelmiäistä.
Kultahelmiäistä juovaan.
On hienoa tehdä sinisestä vaaleanpunaista.
Puhun suoraan. -Aivan. Inhoat sinistä.
Tuossa, veli. Tämä on tosi kaunis.
Lopetamme tähän, koska en halua nolata -
kenenkään muun lokasuojakokoelmaa. Tiedätkö, mitä tarkoitan?
Tästä tulee isompien poikien pyörä.
Teen sinulle jotain vähän pitempää.
Tämä on tankki, johon testaan maaleja.
Näen, miten ne suihkuavat, ettei siitä tule tällainen.
Ja sinä pidät Frisco-tyylisestä sporttitankista.
Kyllä vain.
Hienoimpia asioita tässä sarjassa -
on pääsy käsityöläisten ja taiteilijoiden työhuoneisiin.
Pääsee maailmaan, jonka he loivat ja joka heitä inspiroi.
Saan luoda jotain heidän kanssaan. Ne ovat ihmeellisiä hetkiä.
Täytyy nipistää itseään. "Rakennan pyörää Maxin kanssa.
Se on uskomatonta."
Hei, kaverit, jos lähden näin, huolehtikaa Rachelista.
Jes! -Joo.
Kun kerran olen täällä... -Niin?
Valitse paras. Mikä tahansa. -Ota tuo ruostepintainen.
Tämäkö? -Aivan.
Tämäkö tässä?
Tuo se on. -Vau.
Se voisi olla huomattavin kohta.
Nouse harteilleni. -Yksi, kaksi...
Salsa! -Hyvä on.
Haluan sen jonain päivänä. On varmasti hienoa -
tulla tänne ja kysyä: "Entä tämä?"
Se on hienoa.
On upeaa olla hänen liikkeessään ja poimia kaikki pienet palaset.
Pyörä löytää sielunsa ja elämänsä.
Hän on mies, jota arvostaa ja joka inspiroi,
ja teemme moottoripyörän yhdessä.
Olen kiitollinen, kun voin tehdä tämän.
Siistiä? -Erittäin siistiä.
Hyvä on. Siis 44Q. -Työn alla.
Maalataan.
Maxin tyyli käynnisti monia asioita yhteisössämme.
Kun kasvaa skeittaamalla, se antaa silmää,
joka on omanlaisensa, ja näen sen hänen töissään.
Hän vie sen upeasti työhönsä.
Hänen maalaustyönsä ovat uskomattomia, ja niitä voi tuijottaa,
ja ne ovat syvällisiä.
Ihailen sitä, kun katselen, kun hän maalaa,
ja lisäksi ihailen työn lopputulosta.
Hän opettaa minua maalaamaan. On hieno kokemus -
istua mestarin vieressä.
Maxista näkee, että hänen intohimonsa ja rakkautensa siirtyvät työhön.
Hän on todella mahtava.
Nämä ihmiset, jotka tulevat elämään ja avaavat mielen,
heijastavat sitä, mitä itse haluaa olla.
Jeremiah ja Max ovat sellaisia.
On outoa häikäistyä,
kun tapaa näyttelijöitä ja muita sellaisia.
Mietin: "Nämä tyypit häikäisivät minut."
Tapasin Maxin ensi kertaa blogin alkuaikoina,
ja näin hänet Dice Magazinessa muistaakseni vuonna 2005.
Olin ihastunut hänen tyyliinsä, hänen maalauksiinsa.
Hän on hyvin luova.
Hän oli rullalautailija,
eikä tavallinen rullalautailija. Hän oli uskomaton.
Hän skeittasi John Cardielin kanssa ja kävi muissa puistoissa.
Hän ei vain rakenna moottoripyöriä. Hän on kova jätkä, ei huijari.
Hän on niin aito kuin voi olla.
Ensi kertaa näin Jeremiahin YouTubessa.
Siinä hän potkaisi pyörää käyntiin.
Hänellä oli Vansit ja shortsit.
Kävelystä ja liikkumisesta näin, että hän skeittasi.
Kunnioitan sitä kaveria paljon.
Hän on menestynyt skeittimaailmassa.
Se on vaikeaa.
Olin skeittaaja, ja olen yhä.
Emme voi luopua skeittauksesta. En ole entiseni,
mutta katson Maxia, joka on kuusi vuotta vanhempi,
ja hän tekee yhä frontside-hypyt loistavasti.
Maxista tekee erityisen se,
että hän on edelläkävijä tyylin kannalta,
ja hän jatkaa 60-luvun lopun tyyliä, jota muilla ei ole.
Hän todella elää sitä.
Hän on läpikotaisin taiteilija, ja minun suhteeni häneen -
saa ravintonsa meidän kummankin rakkaudesta rullalautailuun.
Hän todella tuo sen maun moottoripyöriin.
Jeremiah oli pyytänyt minua maalaamaan jotain.
Pyysin häntä maalaamaan bensatankin.
Hän ei epäröinyt.
Ensi kerrasta lähtien, kun puhuin Maxin kanssa...
Kaikilla on ollut rankkoja aikoja ystävyydessä, mutta minä ja Max...
Jeremiah tuli chopper-juttuun minun jälkeeni.
Hän perusti Love Cyclesin.
Silloin meitä ei ollut montaa alle 40-vuotiasta.
Hänen ensimmäinen pyöränsä oli siisti. Hän teki hyvää työtä.
Panin sen merkille, ja nyt olemme toistemme faneja.
Tapasimme näyttelyssä,
ja olemme painineet keskenämme joka show'ssa siitä lähtien,
ja olen kai hävinnyt joka painiottelun.
Soitan hänelle enemmän kuin hän minulle.
Kello 23 illalla keksin: "Pitää jutella hänelle."
Hän sanoo: "Huomenna."
Hän lähettää selfieitä itsestään ilman paitaa.
Hän lähettää jatkuvasti selfieitä.
Vinoilen hänelle. Sanon: "Taas söpö selfie Jeremiahilta."
Eikä hän lopeta koskaan.
Hän on vanhanaikainen. Perheet ovat tärkeitä.
Hän viihtyy käsityöläisenä. Hän on puhdas sielu.
Se juontaa juurensa nimeen "Love Cycles". Tekee kaikkea.
Se on todella inspiroivaa. Hän on uskomaton perheenisäkin.
Max on rullalautailija ja hieno ihminen.
Olemme ajaneet planeetan toisella puolen,
ja olemme voineet tavata todella hienoja ihmisiä.
Olemme tulleet hyviksi ystäviksi. Se on ystävyyttä.
Hän on mahtava kaveri. Voin silti hakata hänet painissa.
Ostamani pyörä oli ollut tulipalossa. Kunnostin sen,
ja se päätyi museoon Milwaukeessa.
Hain sen pois pari kuukautta etuajassa ajaakseni sillä kilpaa.
Minusta oli tulossa hyvä moottoreiden rakentamisessa.
Olin innostunut suorituskyvystä ja halusin rakentaa kaikkea.
Halusin rakentaa nopeimman ja tehokkaimman mahdollisen pyörän.
En välittänyt seurauksista, kun ajoin kahtasataa -
Grand Avenuella kahdelta aamuyöllä aivan yksin,
tai menin aavikolle ja ajoin täysillä.
En tajunnut, kuinka tyhmä olin.
Olin niin uppoutunut mekaaniseen juttuun,
että se oli kuin huume.
Mitä kovempaa ajoin, sitä enemmän halusin sitä.
Sinä päivänä rannalla hyvä ystäväni Benji sanoi:
"Voitit jo nopeimman kaverin. Odota vain huomiseen."
Soitin Monalle ja kerroin, että voitin nopeimman kaverin,
ja kaksi minuuttia sen jälkeen kävi huonosti.
En osannut ennakoida vaaroja siinä, mitä tein.
Tunsin olevani voittamaton, koska ajoin moottoripyörällä,
jonka olin rakentanut tyhjästä, ja se oli hyvin tehokas.
Kokemattomuuteni kilpa-ajossa hiekalla ja egoni,
tai voisi vain sanoa tarpeeni.
En ajatellut Monaa, Angusta, Palomaa, Jonasta...
Kuka lähelläni olikaan, oli vain Jeremiah -
ja kuinka nopeasti voisin ajaa. Eikä sillä ollut väliä.
Pariin vuoteen onnettomuuden jälkeen en enää innostunut.
Minulla oli edessäni kaikki tyhjät kankaat,
enkä voinut koskea mihinkään niistä. Eikä se johtunut pyörästä.
Minä otin sen moottoripyörän ja melkein tapoin itseni.
Vaikeinta oli menettää käteni täysi toiminta.
Uskoin pystyväni mihin tahansa. En kuunnellut lääkäreitä.
En herännyt onnettomuuden jälkeenkään.
En pystynyt sanomaan itselleni: "Lopeta."
Keskity vain siihen, mikä on tässä ja nyt,
päivä kerrallaan.
Onnettomuus veti rajan hiekkaan -
siitä, jatkaisinko tätä.
Mona aikoi edelleen tukea minua. En tiedä, miten hän kestää minua.
Perheeni on ollut minulle tärkein maadoituspiste.
Ja vaikka kadotin yhteyden,
he olivat aina tukenani, kun en tunnistanut sitä.
Se on henkisten esteiden voittamista.
Masennus on sotkuinen asia.
Jason palasi ja uskoi siihen, mitä olimme tekemässä.
Olen huomannut, että viimeisen vuoden aikana -
Jeremiah on taas innostunut rakentamaan chopperia.
En voinut yrittää elää tulevassa.
Piti keskittyä joka päivä. On yhä vaikea keskittyä joka päivä.
Mutta kun keskityn yhteen päivään kerrallaan,
tuntuu, että elämä on sujuvaa.
Minulla on kaikkia ideoita ja tyhjiä kankaita edessäni.
Rakennan jotain, johon käytän kaiken luovuuteni,
eikä ole väliä, mitä joku ajattelee -
tai kenelle minun pitää rakentaa se tai mikä on aikataulu.
On vahvistavaa, kun joku on tehnyt hienoja asioita elämässään -
ja sanonut: "Hei, minä uskon sinuun. Tehdään tämä juttu."
Tuntuu, että Jeremiah on taas vahvistunut.
Hän on valmis rakentamaan jotain mahtavaa Jasonin kanssa.
Sen esteen ylittäminen -
ihmisille, jotka kamppailevat tai kokevat masennusta...
Olin täällä viime viikon lopulla -
ja tulin sisään, ja minulla oli ollut tämä alaosa -
moottorista, jota olin työstänyt kuluneen vuoden ajan.
Se sopi yhteen kuin tanssi.
Kaikki osaamiseni palasi. Sen sovittaminen, sen mitoittaminen.
Muistin, miten saan tämän taas tanssimaan.
Ja elämä on hyvää. Elämä on mahtavaa.
Mitä tulee pyöriin, haluan jatkaa luomista.
Ei ole väliä, mitä se on.
Ei pidä lakata käyttämästä -
sitä osaa aivoista, jossa haluaa luoda jotain.
Mark. -Kiitos.
Hyvä on. -Selvä.
Sitä on odotettu kauan.
60-luvun lopulla Dean Lanza, uskomaton taiteilija ja maalari...
Tämä oli näyttelypyörä, ensimmäiseni.
Näytä se.
Otimme moottorin, laitoimme 36-mallin. Niklattu kaksoiskaasutin.
Pyhä sylvi! Veli. Jeremiah!
Voi veljet, katsokaa tuota. Vau.
Kun sain moottorin, jota arvostan ja rakastan eniten,
laitoin sen sinne, niklatun kaksoiskaasuttimen.
Käynnistä se. Haluan kuulla sen. -Hyvä on.
Katso tuota, kulta!
Se oli hullua. Tosi kaunis. Se on tosi monimutkainen.
Katso tuota maalia, George.
1968. Kuin moottoripyörien Jimmy Hendrix.
Dean Lanzan mahtava muistomerkki,
ja halusin laittaa siihen niklatun kahjomoottorin.
Se on vuoden 36 malli, niin outoa kuin se onkin. Ja se on kaunis.
Viemme sen huomenna ajelulle, koska aurinko meni,
mutta huomisesta tulee hieno päivä.
On todella hienoa katsella Jeremiahia,
koska se pyörä on uusi luku suhteessamme.
Se oli uusi luku hänen elämässään.
Kuka uskoisi, että pyörä pakottaisi meidät -
selviytymään tästä ajasta, joka oli hänelle hyvin raskas.
Katsokaa tuota. Kuusi 36-pyörää. Minähän sanoin.
Kuten sydämenlyönnit, mikään ei pysäytä sitä.
Kun alan taas olla luova, sen alaosan kokoaminen -
tuntui, että seuraava askel voisi olla matkustajan selkänoja -
ja upea bensatankki ja nämä putket.
Saatoin nähdä sen kaiken, kun suljin silmäni.
Tämä oli jotain, mikä kunnioitti historiaa.
Dean Lanza on uskomaton.
Ja luulen, että Quicksilver-moottori tavallaan tuli elämääni,
ja tämä kaikki yhdistyi -
ja maailmankaikkeus yhdistyi tätä pyörää varten.
Halusin tehdä jotain hienoa Jeremiahin kanssa,
mutta Jeremiah ja Max yhdessä -
olivat tärkeitä tämän kaiken syntymiselle.
Jeremiahilla oli vaikeaa,
ja se, mitä elämässämme tapahtui ja mitä piti tapahtua,
auttoi nostamaan yhden parhaista ystävistäni kuopasta.
Se on suurin tarinan juoni,
joka liikutti minua eniten koko sarjassa -
kahden rakkaan ystäväni taustatarinoiden vuoksi.
Ystävää ei voi auttaa kaikessa.
Hänen piti tulla ulos kuorestaan ja löytää se.
Tuntuu, että tämä pyörä sai tuon pienen palan takaisin.
Se sai hänet taas liikkeelle ja hänen inspiraationsa käyntiin,
ja hän sai energiansa takaisin.
Oikeastaan se oli ystävän pelastamista.
Ystävän tukena olemista.
Oli oikein saada hänet takaisin käsityönsä pariin.
Kiitän kaikkia, jotka saivat Quicksilverin koottua,
koska se oli niin tärkeä asia ystäväni selviytymiselle.
Tämä on selviytyjäpyörä, ja siksi me teimme sen.
Onkohan tämä etäisin paikka, johon se on ajettu?
Oikealla tiellä, kyllä, se on...
Dean Lanza ajoi drag-radalla pari kertaa,
mutta ei 30:a kilometriä.
Se oli tarkoitettu näyttelypyöräksi.
Olin myöhässä. -Miten siellä menee?
Hei... Joo.
Selvä, Jeri, tarvitsen apuasi.
Voi veljet.
Pyhä sylvi. Se näyttää valtavalta. -Tiedän. Se on ihan pieni.
No niin. Noin sitä pitää.
Niinkö? -Joo, tuossa.
Kamu. -Voi pojat. Joo.
Olin menettää peukalon siinä. -Voi pojat! Hitto.
Tein kaikesta isoa, kuten vaihdelaatikosta.
Tämä on se. -Jarru.
Missä... Se on menossa... Se menee Englantiin.
Hemmo, uskomatonta.
Katsotaanpa, kun käynnistät sen. -Tehdään se. Vau.
Hyvä on. -Käynnistä se.
Jestas! -Paljon myöhäisillan lauluja.
Minulla on ison pojan pyörä! Aion tappaa kalkkarokäärmeitä.
Avainta ei ole. Eihän? -Ei avainta. Maa kutsuu Magnetoa.
Pyörä ei ole koskaan käynnistynyt näin helposti.
Eikö? -Joo, jätkä. Tosi kiva.
Niinkö? -Joo.
Nyt on aika. Toimii hyvin.
Kaikki on tiukkaa. Se on valmis lähtöön.
Intensiiviset kolme viikkoa.
Joo, se tässä tarinassa on hienoa.
Aioimme tehdä jotain muuta, ja sitten päädyimme juuri tähän -
kuuntelemalla rakkaitamme ja luottaen maailmankaikkeuteen.
Se meni viime hetkeen. Lähden 1,5 viikon päästä.
Se on täydellinen. -Niin on.
Vanha ystäväni, tuo etupyörä, jonka juuri sain,
oli täydellinen. -Jep.
Jarrupoljin on ontto sisältä, joten se on kevyt -
ja palaa nopeasti takaisin.
Nuo ovat vintage-pöydän jalan päät.
Mieletöntä. -Sopivat mustavalkoiseen teemaan.
Vaihdelaatikkoa pidennettiin, jotta iso jalkasi mahtuu sinne.
Kaikki on valmista.
Ykkönen ylös, pum... -Niin, GP-tyyliin, kilpapyörätyyliin.
Se lukee bensakorkissa, kun olet epävarma.
Kun miettii: "Mikä se olikaan? Yksi ylös, kolme?"
Ykkönen ylös, kolme alas.
Se on upea. Pidän näistä kahdesta väristä.
En malta odottaa, että saan ajaa.
Vilkaise. Meillä on kuusi 36-pyörää.
Ajamme kaikki 36-pyörillä, choppereilla.
Voi veljet. Teemme sen huomenna.
44Q-pyörä.
Pidän Knuckleheadeissa ulkonäöstä,
niiden estetiikasta ja oikeastaan äänestä.
36 oli ensimmäinen vuosi.
Se ei ole paras Knucklehead, vaan ensimmäinen Knucklehead.
Se oli se moottoripyörä, josta pienenä mietin:
"Tuon olen aina halunnut."
Moottori on todella ainutlaatuinen. Ne ovat harvinaisia.
Se on minulle maailman kaunein moottori.
Tämä roska nujertaa,
koska ihmiset arvostelevat jatkuvasti toisten työtä.
Tiedäthän, miten ihmisestä pidetään, kun hän on maassa?
Jeremiah ja minä koimme paljon sitä chopper-jutussa.
Ihmiset tavallaan odottivat epäonnistumista.
Emme ole huipulla, mutta me pärjäämme.
Kun Jason on puolellamme, se ei auttanut siinä.
On tehty meemejä, joissa pilkataan meitä,
ja kaikkea typerää, koska teimme pyöriä Jasonille.
Hän on mies, jolla oli varaa tukea ammattiamme.
Se on ihana paikka aavikolla,
joten oli siistiä tuoda Jeremiah ja Max -
alueelle, jollaisella vartuin.
Äitini talo on Joshua Treessä.
Se oli hienoimpia hetkiä, koska en ole saanut ajaa -
Jeremiahin ja Maxin kanssa samaan aikaan.
Milloin olimme viimeksi yhdessä?
Emme koskaan. -Emme koskaan.
Se on ihan hullua.
Eikö olekin? -Tämä on ensimmäinen kerta.
Mieletöntä. -Se on aika outoa.
Jeremiahin luona soitan Maxille. Maxin luona soitan Jeremiahille.
Se on jatkunut nyt 11 vuotta. Emme ole olleet yhdessä.
Tämän ohjelman tekeminen -
on ollut vaikeinta kaikista kuvatuista jutuista.
Unelma oli saada kuusi vuoden 36 Chopperia tielle.
Se yksi oudoista jutuista, jotka olivat päässäni.
Jeremiah sanoi: "Ei. Et voi tehdä tätä."
Sanoin: "Teemme sen."
Tunne niiden kokoamisesta yhteen... En ole nähnyt sellaista.
Vanhemmat harrastajatkin sanovat: "Sitä ei tapahdu."
On eri tyylejä. Pidän eklektisestä. Meidän juttumme. Vähän Picassoa.
Arvostan näitä. Saan ratsastaa tällä taideteoksella.
Sanon aina, että saamme ajaa teoksillamme ympäri kaupunkia.
Olisi idioottia esitellä autosta maalausta -
ja sanoa: "Maalasin tämän. Katsokaa tätä."
Se on kuin terapiaa. Paranemista tapahtui -
rakentamalla kaksi pyörää. Ja suurin juttu oli Jeremiah,
josta olen kuvannut dokumentteja.
Rakensimme pyöriä ja kuvasimme paljon yhdessä,
ja Jeremiah on kasvanut paljon viimeisen vuoden aikana.
Quicksilverin työstäminen on ollut todella upeaa.
Näin, kun sait sen valmiiksi ja ilmeesi, kun käynnistit sen.
Kipinä syttyi taas.
Täällä näin, kuinka terve olet,
ja ajattelin: "Se on..." Olen hyvin ylpeä sinusta.
Joo.
Quicksilver oli vaikea. Ja kun se ilmestyi talolle...
Sanoit: "Me muutamme sen."
Minä sanoin: "En voi muuttaa sitä." Sitten suostuin siihen.
Suostuin siihen. Olin sulkenut liikkeeni,
ja olin menettänyt rakkauteni moottoripyöriin.
Asia kärjistyi puolitoista vuotta myöhemmin.
Ajattelin, että se oli tehtävä.
Sitä edeltävät kuukaudet -
minulla oli vaikeaa ja olin lopettanut juomisen.
Menin pajalle ja istuin siellä.
En voinut rakastaa sitä, mitä rakastin, tiedäthän?
Miten rakennan moottorin -
planeetan makeimpaan chopperiin?
Minulla ei ole taitoja.
Soitin Maxille: "Mitäköhän minä ajattelen..."
"Tee se vain ja aloita." Ja minä sanoin: "Okei. Voin tehdä pyörän.
Tunnen sen ja löydän tasapainon.
Voin korjata alustan. Voin väljentää tämän."
Kaikki alkoi järjestyä.
Se meni aivan täydellisesti.
"Ei se mene näin. Näin ei tapahdu."
Ja sinä päivänä menin hakemaan Monaa ja sanoin:
"Luulen, että se käynnistyy, kulta." Ja pam! Se käynnistyi.
Se oli uskomatonta. En ollut tehnyt Knuckleheadia,
jossa vivut ja kaikki olivat paljaina,
eikä öljyä yläpäässä. Ja se kävi. Se oli kuin...
Sain tavallaan syntyä uudestaan, ja aion rakentaa chopperin uudelleen.
"Max, maalaa chopperini."
Haluan tehdä sen. -Joo.
Mutta ota rauhallisesti ja kuuntele merkkejä.
Ne ovat tärkeitä.
Hyvä saada sinut takaisin. -Ja sinulla on...
Rakastan moottoripyöriä ja teitä myös.
On kunnia tehdä Quicksilveriä. Toivon, että tein sille oikeutta.
Se on uskomaton. -Kiitos, Jason.
Aivan. -Tämä on ollut matka.
Enkä olisi tässä ilman sinua.
Puhuminen hyvän ystävän kanssa siitä, mitä hän käy läpi,
liikutti minua. Se on todellista taikaa.
Olen iloinen, että sain vangita sen hetken.
Meidän molempien piti sanoa: "Ryhdistäydy.
Tee sitä, mihin olet syntynyt. Joku välittää.
Sinä näytät monille ihmisille. Tehdään se."
Kiinnitä turvavyö, niin lähdetään.
Ennen kaikkea emme halunneet pettää sinua.
Näiden kahden pyörän henki on todella -
vaikuttava. Kai meille kaikille.
Ystävyys ja... Tämä yhdistää meitä.
Puhuimme pitkään, ja tässä me olemme.
Istumme puun alla puhumassa tällaisia,
ja tiedämme, mitä olemme käyneet läpi.
Olette mahtavia. Opin paljon.
Kiitos. -Olet hieno mies.
Minä tiedän. Hyvä on. Mennään ajamaan moottoripyörillä.
On tosi siistiä, miten parantava tämä koko prosessi oli.
Se oli intensiivisin terapiaistuntoni koskaan.
Se oli hyvä. -Hitto vieköön.
Ajo aamuvarhain kuudella 36:lla, kaikki personoituja, osa selviytyjiä,
oli upeaa.
Se lähti kahdesta ystävästä, jotka sanoivat:
"Se on mahdotonta." Minä sanoin: "Haluaisin nähdä sen."
Oli hauskaa kehitellä sitä,
ja kaikki ystävät rakensivat ne -
ja muokkasivat ne. Siinä toteutuivat villeimmätkin unelmat.
Siksi siitä syntyi kuusi vuoden 36 moottoripyörää.
Se oli todella erityistä.
Joillakin kestää kauan viihtyä omana itsenään -
ja uskoa siihen, kuka on. Se on ollut matka.
Olemme kylki kyljessä kuin maalauksessa.
Kosketamme toisiamme.
Ohjaustankoni osui Maxin ohjaustankoon täydessä vauhdissa.
Aurinko nousee. Voin pitää kiinni heistä.
Tuntui kuin olisimme jossakin maalauksessa.
Onko moottoripyöriä sadan vuoden päästä?
Ne ovat kauniita, ja tiedän, miten hauskoja ne ovat,
ja mitä koneet ovat kokeneet. Sotaa,
hyviä ja huonoja aikoja. Historia kiehtoo.
Se on imeytynyt niihin.
Toivottavasti useammat ihmiset voivat hidastaa vauhtia ja nauttia.
Nämä koneet ovat todella yksinkertaisia.
Kun on tien päällä, on yhteys maailmankaikkeuteen,
koneeseen, ja voi ajaa aivan ystävän vieressä.
Olen läpikotaisin -
vain vaeltaja, irtolainen, ja rakastan liikkumista.
Tuolla ajoneuvolla liikun elämässäni.