Åh, jeg kan mærke...
Jeg kan mærke energien på en god måde.
Det ville stadig være godt, hvis den...
Jeg tager den her. Sådan.
Jeg vil ikke lyve for jer, jeg er fandeme nervøs.
Jeg er ikke kendt for min jævne udtale.
Jeg mumler. Jeg kan ikke engang lide interview.
Jeg interviewer en af mine helte og tænker: "Skuespil?"
Jeg behøver sgu ikke kigge på den der tingest.
Appetit, appetit.
Firebird, 58.
Der er ikke én type musik, jeg ikke kan lide.
Ja.
For mig er det den mest kraftfulde kunstform, mennesker kan skabe.
Den synger til vores sjæle, fører os straks til en tid
og et sted og en følelse og et minde.
Når du hører en legendarisk guitarist,
kan du høre historierne bundet ind i træet,
de minder, der er tilbage efter år på landevejen.
Disse guitarister bliver tidskapsler,
og de bringer dig tilbage, som intet andet kan.
Ingen legemliggør dette mere end Slash og Gibson Les Paul.
Det er min barndom, den form, det look, Slash i bar overkrop,
læderbukser, hår overalt, høj hat, og bare læne sig tilbage,
en cigaret og tænke: "Den fyr er cool som bare fanden."
Jeg har en pinlig historie,
men jeg var ude, jeg måtte ikke se MTV,
men hos min babysitter så jeg Paradise City
og Motley Crew og alle de ting, som min mor ikke ville have,
jeg render i cirkler
til den del, hvor Slash går i gang med de høj toner,
og han går rundt på scenen og giver den gas.
Og jeg jammede, jeg jammede, og pludselig falder mine bukser ned.
Mine joggingbukser, og jeg snubler over dem,
jeg har bar røv, pigerne stirrer på mig,
jeg ramte den høje tone, og Slash siger...
Men jeg kan stadig elske den video.
Det er den del, jeg har ventet på, nu sker det.
Skal vi tænde lyset?
Vi har brug for noget. Lad os tage den først.
-Okay. Ja, makker. -Det er det oprindelige nummer 250F.
Det her er den anden Sunburst Gibson, der er lavet.
Sunburst er så populær en finish.
Vent lidt. En af jer, kom ind og se den her.
-Den er så smuk. -Det var et klistermærke, der...
Ikke kradse! Du kradser bare i den.
Du godeste, den er utrolig.
Hver guitar har sin egen magi, sin egen mojo,
der er små mærkelige ting eller toner eller forskellige følelser,
forskellig lyd.
Du kan spille på 100 guitarer, og ikke én af dem er ens.
Så når noget har været på tourné
og er blevet udsat for røgen
og følelsen og energien fra disse rum
og være til koncerter, så de har deres egen sjæl.
Den tager form fra musikerne, der lægger deres magi i den,
og derfor vil jeg gerne fremhæve og hylde kunstneren og hans værktøj.
Det er min primære live-guitar.
Så jeg har haft den her siden... Det er en Les Paul Standard fra 1987.
-Den med cigaretmærket. -Ja, så hun hedder Jessica.
En af de få guitarer, der har et navn, men...
-Jeg kan ikke tro, den er fra '87. -Den har bare rejst meget.
Jeg kender ikke historien om cigaretmærket,
men min guitartekniker kan fortælle dig det,
og jeg spurgte ham om det.
Jeg spillede med Alice Cooper, da det åbenbart skete,
og jeg tror, cigaretten faldt ned, og jeg var så giftig dengang,
at den bare sad fast på guitaren og brændte.
-Det er fantastisk. -Ja.
Da jeg så disse guitarer, var det noget helt særligt,
og jeg troede ikke, at de ville have så stor indflydelse på mig.
Okay.
Det er de guitarer, der skabte lyden af min barndom.
Jeg kan ikke tro, at jeg får lov at se dem og slet ikke holde dem.
Så det er den originale AFD.
Der er stadig et plekter i den, fordi jeg var i studiet.
En sjov historie om denne guitar, da Guns startede,
prøvede jeg mange guitarer, men fra 1985 til '86
havde jeg en fed Steve Hunter, en brugt Steve Hunter Les Paul.
I en dårlig periode solgte jeg den, og jeg havde ikke nogen guitarer,
så da vi indspillede Appetite for Destruction,
brugte jeg et par guitarer, som ikke lød godt,
så jeg flippede ud, for vi lavede basisspor,
og jeg tænkte: "De lyder af lort,"
og vores manager på det tidspunkt kom,
da jeg var på vej ind for at indspille guitaren.
Ben dukkede op i studiet med netop denne guitar,
så det var min primære guitar,
og jeg rejste med den,
og jeg ville pensionere den fra tournélivet.
Så den var stadig ret smadret efter det.
Men du beholder den i studiet.
Så jeg bruger den stadig i studiet.
-Se på dig, den ting er... -...en unik lyd.
Den var i studiet for et par dage siden,
og jeg har en masse guitarer, alle Les Paul,
men den her har bare noget unikt.
Så du har været i studiet, så det her er helt sikkert...
Det er derfor, den er stemt. De andre er derinde...
Det er sjovt, fordi du pensionerede den.
Jeg rejser ikke med den.
Ja, det er kun fra 1987 til 1988, Det er kun et år på farten. Så...
-Kun et år? -Den var helt ny, da jeg fik den.
Så derfor lagde jeg den væk
og købte noget nyt.
Jeg tager gerne nye guitarer med, ikke de vintage,
for de bliver bare smadret, jeg er virkelig hård ved dem. Så...
-Du har set det... -Ja.
Bare tanken om at gå til sin barndomshelt,
jeg elsker Slash og hans musik, den slog benene væk under mig,
det ændrede alt for mig. Bare at møde ham,
og så tænkte jeg: "Jeg har en idé. Han talte om sin guitar
fra Appetite for Destruction, men han gav én til Axl,
så han tager dem ikke med på tourné,
for de elsker dem. Og så pensionerer de dem,
men han vil gerne have den følelse, Jeg tænkte: "Gud, lad os kopiere den.
Hvilken guitar
ville du gerne have en kopi af, så du havde en til?
Det bliver Jessica. Det sagde du.
-Ja. -Det ville være den sejeste.
-Jessica? -Fordi den har så mange detaljer.
Jeg ser Cesar i næste uge, Vi viser ham optagelserne.
-Så er vi færdige, venner. -Fedt!
HJEMSTED FOR GIBSON-GUITARER NASHVILLE, TN
Mike Hayes er den største musiker, som ingen har hørt om,
han er min kære, kære ven og min guitarcoach.
-Er han her? -Han kommer.
Det er... hvor længe siden? Siden mit bryllup.
-Ja, selvfølgelig. Nej, ja. -Han er her.
-Du maser stadig ribben. -Sådan.
-Hvordan har du det? -Se lige!
-Mike Hayes i huset. -Mand.
Du er sin tynd.
-Jeg spurgte om... -Hvordan går det?
-Du ser godt ud. -Jeg spurgte om... Det er væk.
-Kom så, kom så, kom ind. -Jeg er i hytten.
Når jeg finder et fedt rum.
Hayes var flyttet til Nashville, og jeg ville tage til Gibson
og stoppede i Carter Vintage, min yndlingsguitarbutik,
og da jeg var der, fandt jeg ud af,
at Hayes havde solgt sin Les Paul, som hans far gav ham.
-Vi har rummet for os selv. -Luk døren, ikke?
-Hele rummet for os selv. -Åh, mand.
-Så kom i gang. -Okay.
Jeg er glad for, at jeg sagde det til konen.
Jeg ringede, og han bad os komme til Carter's Vintage,
"Jeg kan ikke, min kone er højgravid",
så jeg må på hospitalet.
Og så lagde jeg på.
Hun kiggede på mig og sagde: "Er du dum? Gå!"
Jason og jeg mødte hinanden, jeg må lige tænke,
i Guitar Center i Hollywood.
Jeg solgt meget, fordi folk kom,
og så spillede jeg guitar for kunden.
Han ville lære Delta Blues,
men han ville ikke starte med børnemelodierne.
Og han inviterede mig hjem, vi begyndte at spille nogle basale
Muddy Water-sange, og når man er til den slags musik,
der er så dyb, skaber man en forbindelse,
at det ikke bare er lærer og elev på det tidspunkt,
man bliver som blodsbrødre.
Det er specielt, Mike Hayes er grunden til
at jeg mødte ham lige før, jeg mødte min kone for 15 år siden,
Grund til, at jeg spiller...
Jeg har lært ham alt.
...han har lært mig alt,
og jeg blev forelsket i musik, guitarer, og så flyttede du herud,
og du har et tredje barn på vej.
-Ja. Når som helst nu. -Jeg glæder mig til at se din kone.
-Endelig en dreng. -Ja.
Men angående dine guitarer her, du har en...
Jeg var i knibe, da jeg kom hertil, fordi tingene ikke fungerede,
så jeg måtte sælge alle mine guitarer til Carters,
men det er godt, at nogle af dem er væk.
Nogle gange i livet er man nødt til at gøre det, man er nødt til,
og det er ikke altid lige kønt,
og jeg havde en Les Paul, det var en 99 Standard,
som de ikke laver mere, ikke på den måde.
Min far købte den til mig, da jeg begyndte at spille,
så jeg havde den med overalt, hele mit liv,
og så på et tidspunkt gik det ikke så godt.
Jeg havde husleje, børn at forsørge, så jeg var nødt til at sælge den.
Det var det hårdeste, jeg har skullet gøre.
Jeg kan ikke huske noget hårdere.
Ja, vi skal nok finde den, 99'eren, så de er på udkig efter den.
Tja, som alle musikere, er jeg en stolt fyr,
så jeg beder ikke om hjælp,
selvom når mine venner klarer sig rigtig godt.
Jeg ringede aldrig til Jay for at spørge om noget, du ved.
Jeg ville ikke fortælle ham, hvad jeg havde gjort.
Eller var nødt til.
Gid du havde spurgt mig.
Jeg er lidt trist, for jeg har prøvet det,
hvor jeg har solgt ting til venner, der havde medlidenhed med mig
fordi jeg skulle have mad på bordet. Jeg har haft mange svære øjeblikke,
og så må man støtte sig til venner.
Men det var meningen, og måske finder vi den igen.
Eller måske elsker nogen den,
og den er noget, de altid har søgt, så...
De har noget godt derude.
Jøsses!
-Mike Hayes! -Hvad sker der?
-Det er live. -Er vi live lige nu?
Velkommen, alle 15,5 millioner seere. Jeg er Mike Hayes,
vi er i Carter Vintage, min bedste ven Kenny Dayle.
-Hvad så, gutter? -Fra sumpene.
-Hvad så? -Jeg er stolt af dig.
Og min anden bedste ven bag dig, Jason Momoa.
-Hvordan har du det? -Det er rart at være her.
Torsdag aften den 24. tager vi alle til BB King's,
Nashville, Tennessee, kl. 18, og vi skal gå... Åh, gud.
Vi skal se på mig, The Mike Hayes Band,
spille på BB Kings, Nashville, Tennessee, kl. 18 torsdag aften.
-Fred. -Fred og kærlighed.
Vi er her, kom og se os.
-Hvordan var din camping? -Jeg frøs. Jeg var så våd.
Men her er så fugtigt, jeg vågnede bare op og var våd.
-Ja, ja. Ikke fedt. -Ikke en god morgen.
GIBSON USA'S FABRIK
Hej!
-Ja, kammerat. Kom her. -Hvad så, mand?
Jeg tog til showroomet i Hollywood, super nervøs,
for jeg kender jo Slash, men jeg interviewer ikke nogen,
jeg kan ikke lide interviews.
Slet ikke at interviewe ham.
Men fordi jeg brænder for det her, og det var en ære.
Men vi redigerede det her sammen. Jeg afspiller det.
-Okay. -Vent lidt, ikke?
Er der en guitar, som du gerne vil have en kopi af,
så du har en til?
Det ville være Jessica, som du sagde.
Det ville være den sejeste at lave.
Det ville være rart med en ny til tourné.
Ja, lad os sige det på den måde, måske skulle jeg købe en ny AFD.
Det synes jeg også, ved du, hvad jeg mener?
-Han har kun to. -Fordi jeg kun har to af,
og jeg kunne godt bruge en til, så lad os gøre det.
Lad os gøre det.
-Cesar, Cesar. -Okay.
-Okay, vi er nødt til at lave dem. -Vi laver dem. Fedt.
-Hvis I siger det... -Nej, men sikken smuk ting,
det er min barndom med Paradise City
og Welcome to the Jungle, og det var guitaren.
Vi går til Murphy-laboratoriet, hvor de guitarer bliver lavet.
Murphy-laboratoriet har taget pusten fra mig.
Du bliver den første der, vi har lige åbnet det.
Ingen outsidere vil kunne komme ind,
medmindre det er Slash eller nogen.
Du bliver den første på nær personalet, der kommer ind.
Hold da op. Jeg er så spændt. Jeg tror, det bliver en god dag.
-Venner! -Hvad så?
-Åh, mand! En fornøjelse at møde dig. -I lige måde, mand.
En fornøjelse at møde dig. Jeg klarede det!
Åh, mand.
-Du må ikke ridse noget. -Ja, ikke ridse noget.
-Tjek det ud. -Wow.
Se der.
Murphys laboratorium er baseret på Tom Murphy, en fantastisk håndværker,
der har mestret kunsten at få guitarer til at se slidte ud.
Jeg beskriver laboratoriet
som et sted, hvor guitarer bliver ældet.
-Brormand, det er... -Ja.
Så vi ved alle, hvad det står for. Det er en masse rock and roll.
-En masse år med rock and roll. -En masse år.
Det er ikke for alle, men det er for nogen.
Jeg vender altid bare tilbage til jeans-analogien,
kan jeg købe jeans, der føles gået til og bløde?
Da jeg var barn, måtte ens mor vaske dine Levis igen og igen,
før de føltes nogenlunde, som de skulle,
og når de føltes helt rigtigt, gik de i stykker,
og så måtte man købe nye.
Det var mit tilbud, at tage dit historiske instrument
og tilføje aldrig, og det blev en stor succes.
Jeg har aldrig hørt om, at de faktisk røg en...
hvis det virker, men at sidde der med malingen...
Det har jeg hørt om. Man tager en guitarkasse
og tænder en karton cigaretter, så bliver den bagt i nikotin.
Det gør vi ikke.
Vi har måder at lave lakken på.
Jeg har set forstærkere,
-hvor hele fronten blev brun. -Wow.
Jeg har ældet så mange guitarer efter et mønster på en kendt guitar
eller en samlerguitar,
så jeg har set alle størrelser af slid fra bæltespænder bagpå,
armslid på forsiden, buler, cigaretmærker.
Mange af rockstjernerne spiller ikke længere deres originale guitarer,
fordi der er alternativer, vi laver guitarer til rockstjerner,
som de spiller på i stedet,
så de ikke behøver at tage dem med på turné.
Vi holdt oprindeligt alt det her hemmeligt,
så folk ikke skulle se vores metode,
så de ville gøre det selv.
Men nu viser jeg dem det bare.
-Ja? -Slå dig løs.
Lad kunstnerne se det.
Jeg, værsgo. Tag det og gør, som jeg gør.
Sådan ælder man en guitar.
De fleste, der kender mig og kender til aldring,
ved, at jeg har en stor ring bilnøgler
til at skabe det, der ligner naturlige buler og ridser.
Og jeg brugte et bæltespænde i mange, mange, mange år,
indtil den cowboyen og hesten og koen faldt ud af spændet,
fordi jeg bankede så meget på det.
Den her skal på eBay en dag.
Det skal se realistisk ud, og er der en bule eller en flig,
skal det være på et sted, hvor det ville ske.
Man kan ikke bare ridse fronten på en guitar,
så det ser ægte ud.
Det er et jernbanespir, der er brugt på alle guitarer.
-Hver eneste. -Wow.
Det er en hængselbolt fra en ladvogn, afrundet,
og den laver det lille hak der.
-Det er alle lavet med det. -Åh, bang, bang, bang.
Som om man har ramt mikrofonen.
Ja. Wow.
Når folk siger, at jeg er kunstner, har jeg aldrig betragtet det sådan.
Jeg gjorde det ikke for kunsten.
Moder Natur er den rigtige kunstner,
når kombinationen af finishen på guitarer
og træet og de mennesker, der spiller på den,
det er kunsten, og så er det et håndværk at genskabe det.
Glem ikke lakken.
Bare at kunne se ham male som den veteran, han er.
Det er smukt, hold da kæft.
Tja, Murphy, Murphy...
Han har studeret så mange forskellige typer af guitarer
og forstår det slid, der sker med disse guitarer.
Sådan, ja.
Jeg lader Jason skrive sine initialer i hulrummet,
på den måde vil de initialer være der for evigt.
-J. Momoa. -Ja.
Fedt.
Jeg manglede én ting, før jeg forlod Gibson.
Så jeg introducerede to gode venner, Mike og Cesar.
Ham her er en blanding af Frusciante og Hendrix.
Den fyr er... Jeg glæder mig til, at du ser ham.
Jeg har altid været stolt af ham, det har været en hård vej i 15 år.
-Denne mand lige her. -Wow.
Du skal have den her 1959 custom shop reshoot.
-Åbn kufferten. -Kufferten, kufferten.
Én filmer ansigtet, én filmer kufferten.
Det er en smuk guitar lige. Ja.
-Okay, tak. -Jeg elsker dig.
Det er den smukkeste Gibson, jeg nogensinde har set.
Mange tak.
-Min fornøjelse. -Ja.
Han gav mig en 59 Les Paul, som Tom Murphy havde rørt,
Det er den bedste guitar, jeg har ejet, når det gælder lyden.
Den guitar med den bedste lyd, jeg har spillet på,
og han gav mig den bare, og det var...
Det var et stort øjeblik for mig.
Så Jason er så fri, og at have ham som en del af min familie,
han minder mig altid om det, at ikke verden handler om ting,
Alt skal nok blive godt, og bare giv slip.
Jeg spiller slet ikke godt, venner, jeg ryster stadig.
Ja, jeg kan se det på dine øjne.
Jeg har aldrig spillet på så god en Les Paul.
Jeg ved det ikke.
Pas på, mand!
Elsker dig.
Vi sender live.
-Hej, hvad så? -Kom ned.
Ned til BB Kings, Nashville, Tennessee.
Det er min første gang.
Hold da kæft, mand, der er jeg! Se ham lige. Aquaman.
Se, der er den, hej. Wow.
-Hvor har du den frakke fra, mand? -Tag en lille tur, mand.
-Ja. -For fanden.
Mike Hayes, mine damer og herrer!
Jeg prøver altid at få alle til at se ham,
og folk bliver altid forbløffet,
fordi han er sådan en kraft.
-Det er min bedste optræden. -Ja.
Okay, lad mig sælge den.
Hvad så, skat?
Jeg må sige, at jeg er nervøs.
Det bliver en fed forestilling i aften,
det er en meget speciel aften for min bedste ven,
jeg ikke har set længe.
Han lærte mig at spille guitar. Michael Hayes.
Jeg har lige fået en ny guitar.
Ser den okay ud?
Det er noget, du skal føle, du skal give helt slip,
og alt, hvad du har lært, skal du glemme med det samme.
Du prøver at binde dig til en anden bevidsthed.
Det kunne have varet en halv time for dig
i den slowmotion, men det er kun en solo på 45 sekunder.
Sådan ser det ud, når jeg er i trance.
Det er en form for meditation.
Jay, hvad vil du gøre?
Noget dumt, jeg går på scenen og spiller bas.
Jeg er fuldstændig skrækslagen. Tak.
Det var en meget mindeværdig oplevelse for mig
at spille med ham og lave musik.
Det fantastiske ved Jay er, at han er en kunstner med sig selv,
og han gør det samme, han giver bare slip,
og han giver slip på sit eget ego, når han laver noget.
En gang til, når kærligheden
Kommer over dig
Den studerende har bestået prøven.
Det er den bedste guitar
jeg nogensinde har haft i mine hænder.
Okay, hjem kære hjem. Lad os gøre det.
Den ser godt ud.
ET ÅR SENERE
Ja.
Mand, jeg elsker guitarer. Klar til at blive blæst bagover.
-Er du klar? -Ikke rigtig, men ja.
Lad os gøre det. Hej, unger.
En drøm bliver opfyldt,
vi får endelig chancen for at se de guitarer, Murphy lavede.
Hold da op...
-Det her er juleaften for min far. -Jeg ved ikke, hvad der er her.
Manner!
Manner.
Åh, gud!
Murphy!
Se der. Appetite.
Slash' Appetite.
Åh, det er Jessica!
Der er den. Det er Slash' guitar.
-Er det faktisk Slash'? -Ja.
-Spillede han på den? -Det her er bygget på... Brormand!
Hør nu her, de lavede en nøjagtig kopi af...
-Så hver prik er den samme? -Se, der står Jessica.
Det er en nøjagtig kopi af hans. Der står Slash Jessica på den.
Der er den. Godt klaret, brormand.
-Tak. Opfør dig pænt. -Tak, bror.
Det har været godt, men nu skal vi have den hjem.
Se der.
Okay, skat.
The Viper Room er hellig grund for rock,
så hvilket bedre sted at vise Slash hans nye guitarer?
Se lige der.
Det er ret sejt.
-Jeg har selv indrettet det. -Wow.
-Sandhedens øjeblik, ikke? -Sandhedens øjeblik.
-Jeg er meget begejstret. -Det her er fantastisk.
-Så det her er... Sådan. -Okay.
-De er til dig, sir. -Trommehvirvel, ikke?
Åh, wow.
-Så der er Appetit, og den er... -Den er også flot og rig.
Ja, ikke? Det er så fedt.
Han har alt, han har nok 50, han har alle typer guitarer,
men hvad kan jeg gøre personligt,
noget fra mit hjerte, hvor jeg kunne sige tak
for alt, hvad du har gjort for mit liv,
og være en del af at skabe dette, og donere til velgørenhed.
Det er det, jeg vil, og det, showet handler om.
Vi har lavet en mere, og den her vil vi bortauktionere.
Og så vil en heldig person være i stand til at...
-Fedt. -Ja.
Især fordi de er så sjældne.
-Det her er virkelig, virkelig sejt. -Ja, makker!
Hvad er en velgørenhed, som du kunne tænke dig?
Jeg tænkte over det, og jeg ville gøre det for MusiCares,
for det er en velgørenhed, der ligger mig meget på sinde.
De tager sig meget af mennesker fra alle samfundslag,
men mange med psykisk sygdom, stofmisbrug, fattigdom,
mange andre problemer, der rammer os.
Og de fleste af dem er musikere, da det er MusiCares,
så jeg tænkte, det ville være en god velgørenhed.
-Perfekt, MusiCares. -Ja.
Jeg elsker det, mand. Og der er den.
-Jeg vil ikke knytte mig til den. -Ja? Så...
-Jeg er helt overvældet. -Det er ikke slut, kammerat.
-Hvad har du ellers? -Okay.
Det kan ikke passe! Mener du det? Det sagde du ikke.
-Se lige der. -Fandens.
-Det ser godt ud, ikke? Jessica. -Det er næsten juleaften.
De ramte virkelig detaljerne. Vildt.
Vi kunne ikke ramme cigaretmærket, for det ville blive alt for giftigt.
Undskyld, men...
Det er tæt nok på.
Forhåbentlig kommer jeg til at se dig på turné og jamme på de her.
At ære dem, der har inspireret mig,
hvad enten det er lærere, om det er mentorer, idoler,
nogen, som man altid har set op til, er en smuk ting bare at gøre,
tak for alt, hvad du gør. Det er en smuk følelse.
Luk os ind, mand.
Vi er i England,
og vi skal se Slash, Guns N' Roses.
-Og jeg har en overraskelse til ham. -Slash er cool.
Ja, ja, jeg ved det.
Han er kongen af cool.
Min lillebror, der har boet overfor,
stak mig og sagde, at jeg havde nogle Guns N' Roses-bånd,
og min mor hørte dem,
og hun satte Patience-albummet, Lies, Lies, Lies,
og så tænkte min mor, hvad fanden er det, min søn hører?
Og jeg måtte ikke få dem tilbage,
før jeg var gift, skaldet eller havde børn.
Og jeg har sgu stadig ikke fået de bånd, mor,
så mine børns første tøj er "Slash for evigt" eller
Guns N' Roses' Sweet Child of Mine,
og så sender jeg billeder til min mor.
Ser det godt ud? Ja.
Hun sagde bare: "Jason!" Og nu er Slash og jeg venner.
Bare at kunne se showet
og så se ham spille på en af de guitarer, vi har lavet,
se ham på scenen. Han elskede dem.
Og det er en kæmpe kærlighed og respekt til alle håndværnerne,
der hjalp med guitaren. Kvaliteten
og håndværket, så han tager den med på tourné,
den skal med på mit album, færdig arbejde.
Det slutter virkelig en cirkel for os.
Musik betyder så meget, historien, den menneskelige oplevelse,
den forbinder os alle.
Det er alt.
-Se, hvor høje de er! -Ja?
Sådan. For det er...
Bare skriv Lola og Wolf, så bliver de så glade.
-Til babyen et sted. -Du er en skat.
Jeg mener, jeg har ikke nogen guitarer,
som jeg har dedikeret til mine børn på forhånd. Så...
-Se, Lola og Wolf. -Fedt.
Og endnu en ting, som I kan skændes om.
-Okay, så en af jer... -Du ville altid tage derhen.
En af jer tager fingerspillet, og den anden...
-Skær den midt over. -Det var dig, Lola.
Det var fantastisk!
Han spurgte, hvordan han var. Bare spørg, hvordan det var?
Han kom hele vejen op på scenen.
Det hele var på scenen, du gav dig fuldt ud.
-For fanden, det var fantastisk. -Tak.
Han fik mig til at græde på værkstedet,
så jeg tænkte, at jeg ville gøre gengæld.
Vi har snakket om fortiden
og alt den slags, få samlet det hele,
og livet handler om at give slip,
og du er et af de mennesker i mit liv,
der har hjulpet mig med at give slip på en masse,
og du har givet mig så meget,
og jeg vil give dig noget, og jeg kan ikke tænke på noget,
men der er noget, du skal have.
-Ja, wow. -Den er til dig nu.
Til dig. Jeg elsker dig.
Tag den med hjem.
-Min bror. Hold da op. -Jeg elsker dig.
Jeg sagde til min kone, at han ville græde.
Åh, manner.
Det er et stykke af den hellige gral, og du er min lærer.
-Sikken aften, ikke? -Okay.
Jeg brugte denne guitar over hele verden,
halsen var fra min første guitar, så jeg var omkring 13,
og kroppen var mexicansk,
og jeg satte pickups fra tresserne på, den var magisk.
Den var smuk, da jeg fik den, men vi har været igennem alt,
så den blev så ødelagt, at den næsten ikke kunne bruges.
Men det var på tide, og Jay... Hele den oplevelse med ham
at han gjorde mig så glad. Han er en del af familien,
det mindede mig om, at det er okay at give slip,
så han skulle have den,
fordi det betyder alt for mig.
Og jeg fik ham til at græde, bare en lille smule.
-Han fik mig til at græde... -Du får en guitar, du får en guitar!
-Du får en guitar. -Du får en guitar!
-Åh, mand. -Wow.
I så det, det er den ægte vare,
Jeg kender den guitars historie,
jeg ved alt om den, hvad han gik igennem.
Jeg var der gennem de gode og hårde tider,
vi har alle været der.
Jeg forlod hans koncert en måned
før min søn blev født, min kones...
dagen før min kones fødselsdag,
og jeg forlod hans for at se ham i Hollywood,
og jeg tog på bar for at fejre det, og det her skete i mit ansigt,
og jeg fik et ølglas i ansigtet.
Jeg ringede til ham på hospitalet, flækket ansigt og 140 sting,
Det ændrede min verden,
Jeg risikerede at blive en enøjet skuespiller.
Åh, ja.
Den var en millimeter fra mit øje og sprættede hele mit ansigt op,
og første audition derefter var Game of Thrones.
Og jeg havde et godt ar i mit ansigt, jeg har ikke mere at sige.
Altid, brormand.
Og så ændrede alt sig, men vi har været igennem det,
op-og nedture.
Og at få samlet Kenny og alt det her.
Fuck dem.
Ja.
-Det bliver ikke bedre end det. -Ja.