Så...
Åh, jag kan känna... en energi.
Jag känner den, på ett bra sätt.
Det vore ändå trevligt...
Ta den här. Så där ja, här borta.
Jag är ganska nervös, ärligt talat.
Jag är inte känd för... att ens tala tydligt.
Jag mumlar. Jag gillar inte intervjuer.
Jag ska intervjua en av mina hjältar och jag tänker:
Skådespeleri, visst. Jag behöver inte titta på den här saken.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
Appetite. Appetite.
Firebird, 58.
Jag gillar alla typer av musik.
Ja.
Det är den kraftfullaste konstformen som människor kan skapa.
Den sjunger till våra själar, den sätter oss i en tid
och en plats, en känsla och ett minne.
När man hör en legendarisk gitarr,
hör man historierna som är inkapslade i träet,
minnena som finns kvar efter år på turné.
De här gitarrerna blir tidskapslar
och de tar dig tillbaka som inget annat kan.
För mig förkroppsligar ingen detta mer än Slash och Gibson Les Paul.
Det är min barndom, den formen, den looken, Slash utan skjorta,
läderbyxor, hår överallt, hög hatt, och bara lutar sig tillbaka,
rökte en cigarett och jag sa: "Killen är cool som fan."
Jag har en pinsam historia:
Jag fick inte titta på MTV,
så jag gick till barnvakten och såg på Paradise City
och Mötley Crüe som mamma inte ville att jag skulle se.
Jag gör cirklar,
det är delen där Slash gör sitt solo och når de högsta tonerna
och sen går han runt hela scenen och krossar den.
Och jag jammar och plötsligt trillar byxorna ner.
Joggingbyxorna trillar ner och jag snubblar på dem,
röven är framme, tjejerna stirrar, jag nådde den högsta tonen,
och Slash säger: "Yeah!" Jag älskar fortfarande videon.
Det här har jag väntat på. Nu kör vi.
Kopplar du upp dig?
Vi behöver nåt. Vi tar den först.
Okej. Ja, kompis.
Det är alltså originalnummer 250F.
Det här är den andra Sunburst Gibson som nånsin tillverkats.
Sunburst har en sån populär finish.
Vänta lite. Ta en titt på den här grejen.
-Den är så vacker. -Det där var ett klistermärke.
Rör det inte! Du petar på det som om det inte är nåt.
Åh, herregud. Det är otroligt.
Varje gitarr har sin egen magi, sin egen mojo.
Det är små saker, surr eller känslor som skiljer dem åt.
Alla har olika ljud,
du kan spela på 100 gitarrer och ingen av dem låter likadant.
Så när man har nåt som har varit på turné,
som har tagit med sig röken, känslan och energin från rummen
och spelningarna, de har fått en egen själ.
De formas med musikerna som lägger sin magi i dem.
Därför vill jag lyfta fram och hylla konstnären och hans verktyg.
Det är min huvudsakliga live-gitarr.
Jag har haft den här sen...
Jag fick den... Det är en 1987 Les Paul Standard.
-Den med brännmärket från en cigg. -Ja, hon heter Jessica.
Det är en av de få gitarrer som har ett namn.
-Jag fattar inte att det är en 87:a. -Den har varit med om en hel del.
Jag minns inte historien om brännmärket,
men min gitarrtekniker vet exakt. Jag frågade: "Hur gick det till?"
Jag spelade tydligen med Alice Cooper när det hände,
och jag antar att cigaretten föll och jag var så giftig vid den tiden
att den fastnade på gitarren och bara brann.
-Det är fantastiskt. -Ja.
Det var så speciellt att få se de här gitarrerna
och jag trodde inte att de skulle ha så stor inverkan på mig,
men det har de.
Okej.
Det här är gitarrerna som skapade ljudet av min barndom.
Jag fattar inte att jag får se dem, än mindre hålla dem.
Det här är den ursprungliga AFD:n.
Jag har ett plektrum här eftersom jag kom från studion.
En rolig historia om den här: När Guns började spela,
provade jag en massa olika gitarrer, men från 1985 till 1986,
hade jag en jättecool Steve Hunter, en begagnad Steve Hunter Les Paul.
Under en sämre period sålde jag den. Jag hade egentligen inga gitarrer,
så när vi gjorde skivan Appetite for Destruction,
använde jag ett par gitarrer som inte lät så bra.
Så jag fick panik,
eftersom vi gjorde grundspår och gitarrerna lät skit.
Och vår manager vid den tiden
kom upp när jag gick in för att göra gitarrspåren.
Han dök upp i studion med just den här gitarren.
Det här var min ackordgitarr, sen tog jag den på turné ett tag,
men nu har den pensionerats från turnélivet.
Den är ganska sliten på grund av det.
Men du spelar den i studion?
Jag använder den i studion, den låter jättebra.
-Se på dig, den där saken är... -Den har ett unikt ljud.
Jag hade den i studion häromdagen, jag har en massa gitarrer där,
alla Les Paul, men den här låter unikt.
Wow. Du har varit i studion, är det därför...
Ja, därför är den stämd. De andra blir inte använda.
Du sa att du pensionerade den här också.
Jag tar den inte på turné längre.
Det där är från 1987 till 1988, det är bara ett år på turné.
-Bara ett år? -Den var ny när jag skaffade den.
Det var därför jag lade undan den och det gör jag fortfarande.
Jag tar hellre nya gitarrer än vintagegitarrer på turné
för jag är väldigt hårdhänt mot dem.
-Du vet. -Ja.
Tänk att träffa sin barndomshjälte.
Jag älskar Slash, jag blev helt tagen av hans musik,
det förändrade allt för mig. Så att få träffa honom...
Sen tänkte jag: Jag har en idé.
Han pratade om sin gitarr, den från Appetite for Destruction,
han har bara en, han gav en till Axl, så han tar den inte på turné
för de älskar dem, sen pensioneras de,
men han vill ha känslan, så jag tänkte: Vi kopierar den.
Vilken av dina gitarrer
skulle vilja ha en kopia av så att du skulle kunna en till?
Det skulle vara Jessica, du sa det. Den skulle vara den coolaste.
-Jessica? -Den har så många detaljer.
Jag träffar Cesar nästa vecka, vi ska visa honom den här filmen.
-Det var det, grabbar. -Snyggt!
GIBSON-GITARRERNAS HEMVIST NASHVILLE, TENNESSEE
Mike Hayes är den bästa musikern som ingen har hört talas om.
Han är en god vän till mig och min gitarrcoach.
-Är han här? -Han kommer.
Okej, när sågs vi... Mitt bröllop?
-Ja, visst. Nej, ja. -Han är här.
-Du gräver fortfarande revben. -Hej på dig.
-Hur är det? -Kolla här!
-Mike Hayes är här. -Jösses.
Du är bara skinn och ben.
-Hej, älskling. -Hur är läget?
-Du ser bra ut. -Jag frågade om... Kom.
-Kom. -Jag är i stugan.
När jag hittar ett coolt rum.
Hayes hade flyttat till Nashville och jag skulle åka till Gibson
och jag stannade till vid Carter's Vintage.
När jag var där fick jag veta
att Hayes hade sålt sin Les Paul som hans far hade gett honom.
-Vi har hela rummet för oss själva. -Stäng dörren.
-Hela rummet för oss själva. -Åh, jösses.
-Så... sätt igång. -Okej.
Jag är glad att jag sa till frugan...
Jag ringde och sa att vi är i stan och sa: "Kom till Carter's Vintage!"
"Jag kan inte, min fru är gravid. Hon ska föda när helst nu."
Sen la jag på luren och hon tittade på mig...
Hon tittade på mig som: Är du dum i huvudet? Stick!
Jason och jag träffades... Jag måste fundera lite...
Vi träffades på Guitar Center i Hollywood.
Jag brukade avsluta många affärer genom att spela gitarren för kunden.
Han ville lära sig Delta Blues,
han ville inte börja med Bä, bä vita lamm.
Han bjöd hem mig till sig,
vi började spela några grundläggande Muddy Waters-låtar.
Och när man gillar sån musik,
nåt så djupt, får man verkligen kontakt.
Det är inte längre bara lärare och elev,
man blir som blodsbröder.
Mike Hayes är anledningen till...
Jag träffade honom precis innan jag träffade min fru för 15 år sen.
Det är tack vare honom jag började spela gitarr.
Han lärde mig allt jag kan.
Jag blev kär i musik, gitarrer och sen flyttade du hit
och nu har du snart ett tredje barn.
-Ja. Vilken dag som helst nu. -Vilken dag som helst.
Jag ser fram emot att träffa din fru. Du ska äntligen få en pojke.
Men om dina gitarrer här, du har en...
Jag var i ett trängt läge på grund av olika orsaker.
Jag var tvungen att sälja alla mina gitarrer,
men jag är glad att några av dem är borta.
Ibland måste man göra det man måste
och det är inte vackert ibland.
Jag hade en Les Paul, det var en 99 Standard,
som de inte gör längre, inte så där i alla fall.
Pappa köpte den till mig när jag började spela,
så jag hade den med mig överallt.
Sen vid en viss punkt i mitt liv gick det inte så bra,
jag hade hyra att betala, barn att ge mat,
så jag tvingades tyvärr att sälja den.
Det var det tuffaste jag nånsin har gjort.
Jag kan inte minnas nåt tuffare än det.
Ja, vi ska hitta 99:an. De håller utkik efter den.
Som alla musiker så är jag en stolt kille,
så jag ber inte gärna om hjälp
trots att jag har vänner som har det bra ställt.
Jag ringde aldrig Jay för att be om nåt.
Och jag antar att jag inte ville berätta för honom vad jag gjorde.
Vad jag tvingades göra.
Jag önskar att han sagt nåt.
Jag har varit i den situationen
där jag har sålt några galna saker till vänner som tyckte synd om mig
för att jag behövde äta, så jag har kämpat mycket i mitt liv.
Ibland är det då man måste be vänner om hjälp.
Men det var så här det var menat och kanske hittar vi den igen.
Nån kanske har den och älskar den och det är nåt de alltid letat efter.
De har nåt bra där ute.
Jösses!
-Mike Hayes, läget? -Läget?
-Det är live. -Är vi live nu?
Välkomna alla 15,5 miljoner tittare. Mitt namn är Mike Hayes,
vi är på Carter Vintage med min bästa vän Kenny Dayle.
-Läget? -Från träskmarkerna.
-Läget? -Stolt över dig.
Och min andra bästa vän, Jason Momoa.
-Hur mår du? -Trevligt att vara här.
Torsdag kväll den 24, ska vi alla till BB King's,
Nashville, Tennessee, runt 18.00, och vi ska... Åh, herregud.
Vi ska titta på mig, The Mike Hayes Band,
spela på BB King's, Nashville, Tennessee, kl. 18.00 på torsdag.
-Sköt om er! -Fred och kärlek.
Vi är här, kom och hälsa på oss.
-Hur gick campingresan? -Jag frös. Jag var genomblöt.
Det är så fuktigt här. Jag vaknade genomblöt.
-Ja. Inte bra. -Ingen bra morgon.
GIBSONS FABRIK I USA
Hej!
-Ja, kompis. -Hur är läget?
Jag åkte till The Showroom i Hollywood. Jag var nervös
för jag känner Slash, men jag intervjuar ingen.
Jag gillar inte intervjuer, än mindre att intervjua honom.
Eftersom det här är en stor passion så var det en ära.
Vi redigerade det här tillsammans. Jag spelar upp det.
-Okej. -Vänta lite.
Vilken gitarr skulle du vilja kopiera så att du skulle ha en till?
Jessica, som du sa. Den skulle vara den coolaste.
Då skulle du kunna ta med dig en ny på turné.
Nu när du säger det, kanske jag borde skaffa en AFD till.
Det tycker jag också.
-Han har bara två. -Ja, jag bara har två
och jag skulle behöva en till, så vi gör den.
"Vi gör den."
-Cesar, Cesar! -Okej.
-Okej, vi måste tillverka dem. -Det ska vi. Fantastiskt.
-Om ni säger det så... -Nej, men vilken vacker sak.
Det är min barndom att se Paradise City
och Welcome to the Jungle, och den gitarren.
Vi går till Murphy-labbet där gitarrerna kommer att tillverkas.
Otroligt, Murphy-labbet.
Du blir den första i Murphy-labbet, vi har precis öppnat.
Ingen utomstående kommer att få besöka det
om de inte är Slash eller nån sån.
Du är den första som får komma in i Murphy-labbet förutom personalen.
Wow. Så spännande. Det kommer att bli en bra dag.
-Grabbar! -Läget?
-Åh, jösses! Trevligt att träffas. -Det samma.
Trevligt att träffas. Jösses! Jag kom in!
Åh, jösses.
-Repa ingenting. -Ja, repa ingenting.
-Kolla in det här. -Wow. Kolla här.
Titta här.
Murphys-labb är byggt kring Tom Murphy, en fantastisk hantverkare
som har bemästrat konsten att få gitarrer att se slitna ut.
Jag beskriver Murphy-labbet
som en plats där vi gör gitarrer äldre.
-Det här är... -Ja.
Vi vet alla vad det står för. Det är en massa rock'n roll.
-Många år av rock'n roll. -Många år.
Det är inte för alla, men det är för vissa.
Jag går alltid tillbaka till jeansanalogin:
Jag vill köpa jeans som känns invanda och riktigt mjuka.
När jag var liten fick mamma tvätta mina Levis många gånger
för att ens komma i närheten av den rätta känslan.
Och på den tiden, kändes de rätt först när de sjöng på sista versen
och man var tvungen att köpa nya.
Det är det jag erbjuder konsumenten, jag kan ta ditt instrument
och göra det äldre och det slog verkligen igenom.
Jag har aldrig hört talas om att de rökte...
Om det ens fungerar att sitta där med färgen?
Jag har hört talas om det. Man tar en gitarrlåda, upp och ner,
och tänder på en cigarettkartong och bakar den i nikotin.
Vi gör inte det.
Vi har sätt att lacka den, men, ja...
Jag har haft förstärkare
-där hela duken var brun. -Wow.
Jag har åldrat så många gitarrer
baserat på ett mönster av en kändisgitarr
eller en samlargitarr,
så jag har sett slitage från bältesspännen på baksidan,
armslitage på framsidan, bucklor, brännmärken från cigaretter.
Många rockstjärnor spelar inte längre på sina originalgitarrer
på grund av alla alternativ idag.
Vi gör gitarrer som de spelar på istället för sitt originalinstrument,
som de inte behöver ta med sig på turné längre.
Vi höll ursprungligen allt det här hemligt,
vi ville inte att folk skulle se hur man gör det,
så att de skulle försöka kopiera det.
Men jag tänkte: Lika bra att visa hur man gör. Kör hårt.
Det är det jag älskar.
Ja, kör hårt. Skaffa allt det här och gör som jag gör.
Det är så man gör en gitarr äldre.
De flesta som känner mig och känner till åldrandet
vet att jag har en massa bilnycklar
för att skapa vad som verkar vara naturliga bucklor och repor.
Jag använde ett bältesspänne i många år,
tills cowboyen och hästen och kon lossnade ur spännet
eftersom jag använde det så flitigt.
Jag ska lägga ut det här på eBay.
Vi måste få det att se realistisk ut och om den har en buckla,
måste den vara på en plats där en sån skulle finnas.
Det skulle inte se äkta ut med en fåra på gitarrens framsida.
Det här är en järnvägsspik. Vi använder den här på alla gitarrer.
-Varenda en. -Wow.
Det där är en gångjärnstapp från en pick-up, avrundad.
Den gör det lilla hacket där nere, varenda en är gjord med den här.
Åh, pang, pang.
Som om du träffat ett mikrofonstativ.
Just det. Wow.
Folk säger att jag är konstnär,
men jag har aldrig betraktat det som konst,
jag gjorde det inte för konstens skull.
Moder Natur är den verkliga konstnären.
Kombinationen av ytbehandlingar
och träet och människorna som spelar på dem, det är konsten,
och att återskapa det är ett hantverk.
Här betsar vi det.
Att sitta och se honom måla, han är en sån veteran.
Så vackert, herrejösses.
Murphy, Murphy...
Han har studerat så många olika gitarrer genom olika musiker,
och förstår slitaget som gitarrerna utsätts för.
Så där ja.
Hej.
Jag ska be Jason sätta sina initialer inuti hålrummen.
Initialerna kommer att vara där för alltid.
-J. Momoa. -Ja.
Toppen!
Jag har en sak att göra innan jag lämnar Gibson.
Så jag presenterade två av mina goda vänner, Mike och Cesar.
Den här killen tog Shauntee och Hendrix och gjorde så här.
Killen är... Kul att få presentera er,
jag är stolt över honom.
Det har varit en tuff 15 år lång resa.
-Den här mannen här. -Wow.
Du ska få den här nya utgåvan av vår 1959 Custom Shop.
-Öppna lådan. -Lådan.
En gjorde gitarren och en annan lådan.
Det är en vacker gitarr. Ja.
-Älskar dig. Tack. -Älskar dig.
Det är den vackraste Gibson jag nånsin har sett.
Jag uppskattar det, tack.
-Det var så lite. -Ja.
Han gav mig en -59 Les Paul som var handgjord av Tom Murphy.
Det är den bästa gitarr jag har ägt. Den låter...
Det är den mest välklingande gitarr jag nånsin har spelat
och han bara gav den till mig och det var bara...
Det var ett stort ögonblick för mig.
Jason är så fri, och att ha honom som en del av min familj
påminner mig alltid om att saker inte är allt i världen.
Allt kommer att bli bra, släpp taget.
Jag spelar inte bra alls, killar, Jag är bara så här, ledsen killar.
Jag märker det. Jag kan se det i ögonen.
Jag har aldrig spelat en så här bra Les Paul.
Jag vet inte.
BB KING'S BLUES CLUB NASHVILLE, TENNESSEE
Se upp, mannen!
-Älskar dig. -Älskar dig
Du är live.
-Hej! Hur är läget? -Kom hit.
-Kom till BB King's i Nashville. -Det är första gången för mig.
Herrejävlar, där är jag! Titta på honom. Aquaman.
Titta, där är den. Wow. Du har...
-Var fick du tag på kappan? -Snurra runt.
-Ja! -Jävlar.
Mike Hayes, mina damer och herrar!
Jag försöker få alla att se honom och alla blir helt överväldigade,
för han är ett kraftpaket.
Bästa föreställningen nånsin.
Okej, då kör vi.
Hur mår ni?
Jag tänker inte ljuga, jag är nervös.
Det blir en fantastisk föreställning.
Det är en mycket speciell kväll för min bästa vän.
Det var länge sen vi sågs, han lärde mig att spela gitarr.
Michael Hayes.
Jag har fått en ny gitarr.
Hur ser den ut?
Det är nåt du måste känna, du måste släppa taget helt...
och allt du har lärt dig, måste du glömma omedelbart.
Du försöker ansluta till en annat medvetande.
Det kan ha varat en halvtimme för dig i slowmotion,
men det är bara ett 45-sekunders solo.
Så ser det ut när jag är i trans. Det är en sorts meditation.
Jay, vad ska du göra?
Nåt dumt, jag ska gå upp på scenen och spela bas.
Jag är helt skräckslagen. Tack.
Det var en mycket minnesvärd upplevelse för mig
att spela med honom och skapa musik.
Det som är fantastiskt med Jay är att han är en konstnär i sig själv.
Han gör samma sak, han bara släpper taget
och han släpper sitt eget ego i allt han gör.
En gång till när kärleken
Tar tag i dig
Eleven har klarat provet.
Det här är den bästa gitarren jag nånsin har hållit.
Okej, hem ljuva hem. Då kör vi.
Det ser bra ut!
ETT ÅR SENARE
Ja.
Jag älskar gitarrer. Redo att bli hänförd.
-Är du redo? -Inte riktigt, men ja.
Nu gör vi det här. Hej, ungar.
En dröm går i uppfyllelse,
vi får äntligen titta på gitarrerna som Murphy gjorde.
Herregud...
-Det här är som julafton för pappa. -Jag vet inte vad som finns här.
Åh, jösses!
Ho-ho-ho-ho, mannen.
Åh, herregud!
Murphy!
Vad i... Ser man på, Appetie.
Slash Appetite.
Åh, det är Jessica! Åh, jag!
Där är den, det är Slash gitarr.
-Är den faktiskt Slash? -Ja.
-Har han spelat på den? -Den här är byggt enligt...
Lyssna nu, de gjorde en exakt kopia av...
Är allt likadant?
Titta, det står Jessica.
Det är en exakt kopia av hans. Det står "Slash Jessica".
Där har vi den. Bra gjort.
-Tack. Ta det lugnt. -Tack.
Det är aldrig tillräckligt, men nu tar vi hem den.
Se där.
Okej, älskling.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
The Viper Room är helig mark för rock'n roll.
Så det blir ett bra ställe att visa Slash hans nya gitarrer.
Titta där.
Det är ganska coolt.
-Jag inredde själv. -Wow.
-Det här är sanningens ögonblick. -Sanningens ögonblick.
-Det här är spännande. -Det här är fantastiskt.
-Så det här är... Så där. -Okej.
-Efter er, herrn. -Trumvirvel, eller hur?
Åh, wow.
-Det där är Appetite, och den är... -Åh, den ser fin ut också.
Det gör den, eller hur? Det här är så häftigt.
Han har allt, de första 50, han har alla typer av gitarrer,
men hur kan jag ge nåt personligt.
Nåt från mitt hjärta, nåt för att säga tack
för allt du har gjort för mitt liv,
och vara en del av det här, och också donera till välgörenhet.
Det här är vad programmet handlar om.
Vi gjorde en till, och den här ska vi auktionera ut.
Nån lycklig person där ute kommer att kunna...
-Häftigt. -Ja.
Särskilt eftersom de är så sällsynta.
-Det här är verkligen coolt. -Ja, kompis.
Vilken välgörenhet skulle du välja?
Jag ville göra det för MusiCares
för det ligger mig varmt om hjärtat.
De tar väl hand om människor från alla samhällsskikt,
men många lider av psykisk ohälsa, drogberoende, fattigdom,
många andra olika problem som drabbar oss.
De flesta av dem är musiker eftersom det är MusiCares,
så det skulle vara en bra välgörenhet.
-Perfekt, MusiCares. -Ja.
-Jag älskar det, mannen. -Jag försöker att inte bli för fäst.
Ja!
-Jag är helt tagen av det här. -Det är inte över, kompis.
-Vad har du mer? -Okej.
Inte en chans! Menar du allvar? Du nämnde inte det här.
-Titta på den. -Vad fan?
-Ser bra ut, va? Jessica. -Det här är som julafton.
De fick till detaljerna, det här är galet.
Vi fick inte brännmärket rätt på grund av gifthalterna du talade om.
Det var inte perfekt, men...
Det är tillräckligt nära.
Förhoppningsvis ser jag dig på turné och ser dig jamma med de här.
Att hedra de som har inspirerat mig,
oavsett om det är lärare, mentorer, idoler, nån man har sett upp till,
är en vacker sak genom att säga:
"Tack för allt du gör." Det är en underbar känsla.
Släpp in oss!
Vi kom precis till England för att se Slash och Guns N' Roses.
-Jag har en överraskning åt honom. -Slash är cool.
Ja, jag vet.
Han är kungen av cool.
Min lillebror som har bott på andra sidan gatan,
han tjallade och sa att jag hade några Guns N' Roses-band,
så mamma lyssnade på honom
och hon råkade sätta på "Patience" från albumet, Lies,
och då sa mamma: "Vad lyssnar min son på?"
Hon sa: "Du får inte tillbaka dem
förrän du är gift eller skallig, och du har barn."
Och jag har ännu inte fått de förbannade banden, mamma.
Så jag gav mina barn kläder med texten "Forever Slash"
och "Sweet Child o' Mine".
Så jag tar bilder på barnens babykläder åt mamma.
Det måste se bra ut. Ser det här bra ut? Var ärlig.
Hon bara, typ: "Jason!" Nu är Slash och jag polare.
Att gå på konserten
och se honom spela på en av gitarrerna som vi gjorde,
och se honom på scenen... Han älskade dem.
Det är en enorm kärlek och respekt till alla hantverkare som gjorde den
och som bidrog till Slash gitarr. Det var kvaliteten och hantverket
som gjorde att han vill ha den på turné
och på hans album.
Klart. Klappat och klart.
Cirkeln sluts för mig och mina barn.
Musik betyder mycket för mig,
dess historia, den mänskliga erfarenheten,
det är nåt som förenar oss alla.
Det är allt.
-Titta så långa de är! -Jag vet.
Så där. För det är...
Skriv Lola och Wolf så blir de glada.
-För barnet nånstans. -Du är så snäll.
Jag menar, jag har inga gitarrer som jag tillägnat mina barn i förväg.
-Titta, Lola och Wolf. -Coolt.
Ännu en sak för er att bråka om.
-Okej, så en av er... -Du skulle alltid gå dit.
En av er gör ackorden och den andra gör...
-Dela den på mitten. -Du gjorde det, Lola.
Det var fantastiskt!
Han frågade mig hur det gick. Fråga Gibsons VD:n hur det gick?
Han kom hela vägen upp på scenen.
Allt var på scenen, du gav järnet, du lämnade allt där.
-Fan, det var fantastiskt. -Tack.
Han fick mig att gråta på Custom Shop,
så jag tänkte för mig själv: Jag ska ge tillbaka.
Vi har pratat om det förflutna
och allt sånt och fått saker att hända,
och livet handlar om att släppa taget.
Du är en av de människor i mitt liv
som har hjälpt mig att släppa taget om saker jag behövde släppa taget om.
Du har gett mig så mycket så jag vill ge nåt tillbaka
och jag kom inte riktigt på nåt,
men det finns nåt jag vill att du ska ha.
-Herregud. Okej, wow. -Den är din nu.
Den är din. Jag älskar dig.
Ta hem den.
-Min broder. Wow. -Jag älskar dig.
Jag sa till min fru att jag skulle få honom att gråta.
Jösses.
Det här är en helig graal och du är min lärare.
-Vilken kväll, va? -Ja.
Jag använde den här gitarren över hela världen.
Halsen var från min första gitarr som jag fick när jag var 13 år.
Jag hade en mexikansk kropp och pickuper från 60-talet
och det blev magiskt.
Den var vacker i början, men den har gått igenom allt
så den blev så sliten att den nästan inte gick att spela.
Men det var dags och Jay... Hela upplevelsen med honom...
Han fick mig att må så bra, han blev en del av min familj.
Det påminde mig om att det är okej att släppa taget
och därför gav jag honom den för...
det var allt... för mig.
Jag fick honom att gråta, bara lite grann.
Fick mig att gråta...
Du får en gitarr!
-Du får en gitarr. -Du får en gitarr!
-Åh, jösses. -Wow.
Jag menar, ni såg det, den här killen är äkta vara.
Jag vet historien bakom gitarren.
Jag vet allt om den, jag vet allt han gick igenom.
Jag var där under alla med-och motgångar.
Vi har alla varit där.
Jag lämnade hans konsert en månad
innan min son föddes, min frus...
Dagen före min frus födelsedag.
Jag åkte för att träffa honom i Hollywood.
Jag gick till en bar för att fira och jag fick en smäll i ansiktet,
jag fick ett ölglas i ansiktet.
Jag ringde honom till sjukhuset, jag fick 140 stygn i ansiktet.
Det förändrade min värld,
Jag blev nästan en enögd skådespelare.
Åh, ja.
Det var bara en millimeter från ögat. Det skar upp hela mitt ansikte,
och första provspelningen efter det var Game of Thrones.
Jag hade ett bra ärr i ansiktet, det var allt.
Ingen orsak.
Och sen förändrades allt, men vi har gått igenom,
vi har gått igenom mycket.
Och att få med Kenny och allt det här...
De kan dra åt helvete.
Ja.
-Det blir inte bättre än så. -Ja.