Min bestefar hadde en helt ødelagt frakk.
Den hadde hull og var slitt.
Jeg syntes det var vakkert.
Den var verktøyet hans. Den hjalp oss med å bygge hjemmet vårt.
Den gjenspeilet all tiden og kjærligheten han la ned i hjemmet.
Når jeg ser på noe gammelt,
føler jeg at kreativiteten flyter.
Jeg har innsett at jeg ser på ting annerledes.
På samme måte som mine besteforeldres gulvplanker så ut,
så jeg for meg latter og skrik som ga gjenlyd i huset.
Jeg føler at jeg ser kunst på en annen måte.
Det er det denne serien handler om.
Er du med meg? Greit.
Vi har vekket ting til live igjen, og vi har samlet kunnskap.
Det er på tide å gjøre noe spesielt.
Finne den hellige gral.
Jeg ville avslutte denne serien med noe spesielt.
Jeg ville hylle de hellige gralene.
En hellig gral er det sjeldneste av alle funn.
Funnet med mest historie, som du ikke vil skille deg av med.
Jeg sendte en tanke ut til universet, og neste dag
så jeg Blessing Burst på Instagram.
Jeg ble overveldet. Jeg måtte se den.
Med tanke på både utsiden og innsiden, ser det ut til å være
en Les Paul fra 1960.
En null som første siffer antyder det.
Sunburst ble brukt som finish på denne typen gitarer.
Hvis de utsettes for lys, blekner den røde fargen,
og en vakker gul overflate utvikler seg.
Verdien av en Blessing Burst-gitar øker stadig,
særlig siden originale gitarer fra denne perioden blir stadig sjeldnere.
Vi begynner med å se på pickupene.
Et lite klistremerke der det står "Patent søkt".
Klistremerket utgjør en stor forskjell for gitarens verdi.
Og i tillegg til det, i hulrommet hvor solen ikke når inn,
er den opprinnelige kirsebærrøde fargen fortsatt synlig.
Alle loddeleddene ser rene ut.
Gitarens historie begynte på 1960-tallet,
da den unge rockemusikeren Richard Head
kjøpte den i en musikkbutikk i Cleveland.
Han håpet den ville velsigne karrieren hans, og det gjorde den.
Etter alt jeg har lært om Les Paul-gitarer,
fra Slash til Billy Gibbons, til Murphy og Cesar,
måtte jeg se denne gitaren.
-Hvor lenge har du hatt den? -56 år.
Jeg kjøpte den i 1967.
ORLANDO, FLORIDA
Jeg fløy til Orlando for å møte Richard, og for å se gitaren.
Wow! En fornøyelse.
Jason. Hyggelig å treffe deg. Chris? Hyggelig å treffe deg.
-Tom. -Hyggelig å møte deg.
-Se på deg! -For et syn.
Kan du tro det? Ja.
-Sett den opp. -Sånn, ja.
Vent litt, jeg vil ta dette opp på telefonen min.
Vent litt. Fortell meg litt om den først.
Jeg var rockemusiker i tenårene.
Blessing-gitaren og jeg tilbrakte mange timer på scenen.
Vi spilte på alle klubbene som fantes.
Gjennom Midtvesten, ned til Florida og tilbake.
Det var alltid instrumentet som jeg elsket mest.
Jeg ville beholde den for alltid.
Vi åpnet for Golden Earring, Rush, Dr. Hook and the Medicine Show.
Alle mulige grupper. Hver gang jeg spilte...
spurte gruppens gitarist om jeg ville selge den.
Selvfølgelig sa jeg nei.
Prisen økte fra 2500 til 5000 og deretter til 7500.
På den tiden ville pengene ha kommet godt med.
Men jeg sa... "Nei, dette er min venn. Jeg må beholde den."
Jeg er et annet sted i livet, og jeg fikk en idé.
Jeg vil selge Blessing-gitaren
og donere overskuddet til Homes for our Troops.
Det føles som et godt valg.
Vi kjøpte gitaren og donerte pengene.
Vi kaller gitaren Roamers' Burst,
fordi den skal ut på turné.
Forhåpentligvis vil den inspirere mange kunstnere.
Jeg vil ikke legge den i safen.
Hvis Markus Keen eller andre lovende vil ha den, er det ok.
Noen som ønsker å spille inn et album eller dra på turné.
Du aner ikke hvor glad det gjør meg.
At du har den nå, og at du sier...
Jeg gråter ikke ofte, men jeg får nesten tårer i øynene.
Alt ordnet seg. Det er det serien handler om.
Du er en del av det, og det kan nå velsigne enda flere mennesker.
Jeg vil høre den bli spilt på album og turnéer.
-Damon, går det bra med deg? -Det går bra.
Greit, da.
-Du får æren. -For siste gang.
Jøss!
Dette er Blessing-gitaren, men det er også meg.
Dette er meg, skjønner du? Dette er meg.
Slitasjen på den står jeg for.
Greit, der ja.
Den er lett.
Bror, det er fantastisk.
Jeg har ikke sett mange ekte.
Jeg så Slash sin gitar. Den er ren kunst.
Kunsten består i deg.
Alt på den er ditt verk.
Det er derfor jeg elsker disse gamle tingene, de tar til seg...
Treet trekker til seg energien du besitter.
Når en musiker spiller på den, vil han kjenne denne energien.
Utrolig. Nå vil jeg vise den til min beste venn,
og se ham spille den på scenen.
Jeg vil at du også skal stå på scenen og si noen ord.
-Virkelig? Ok. -Ja.
Det blir en utrolig kveld. Tusen takk.
-Takk. -Det er en stor ære.
Gitaren er ment å gå i arv og formidle kjærlighet. Det er kult.
Jeg elsker en god historie.
Ingen ville sendt den på turné, men det gjør jeg.
Nå leter vi etter en MC som er like sjelden som Blessing Burst-gitaren.
Greit. Det er som Star Wars.
Jeg fant en samler i Louisiana
som spesialiserer seg på unike veteranmotorsykler.
Dette er fantastisk!
Brian har en samling med strøkne, helt unike motorsykler.
Det var overveldende.
Det er en av de to Grindlay Peerless Speed Chiefs i verden.
Den har en Rudge Python-motor. De ble bare produsert i to år.
Men man må være like rar som meg for å ville ha en sånn.
Jeg er glad for å være her. Jeg er glad for at jeg fant dette stedet.
-Det er merkelig. -Jeg liker merkelige ting.
Jeg liker rare ting. Se på det der!
Ting ble bygget annerledes før i tiden, og det elsker jeg.
Det er å gjenkjenne lyder og følelser fra et tidligere liv.
Denne motorsykkelen ble bestilt av en mann som jaktet storvilt.
Han visste at gnuer og sjiraffer og liknende
ikke løper når de hører et tut.
Hvis du prøver å få 100 sjiraffer til å løpe...
Det vil sette 10 000 sebraer i bevegelse.
Se på den! Jøss, denne er fantastisk.
Plutselig ser jeg en som jeg bare vet er den rette.
En Brough Superior i originalfarge.
BROUGH SUPERIOR 680 OHV FRA 1929 VANT BEVARINGSPRIS I 2019
Hvis du lakkerer en motorsykkel, er det ingen vei tilbake.
Å finne en slik en, slitt, men den ekte varen,
er så sjeldent at det nesten aldri skjer.
Å, jøss!
Jeg vet ikke hva denne MC-en har opplevd,
men den har vært på jorden i nesten 100 år.
Når du berører noe med så mye historie, kan du føle det.
Det er første gang jeg ser en Brough. En Brough Superior.
Alt var skreddersydd. Ingenting var masseprodusert.
Du bestemte hva du ønsket, og han bygget motorsykkelen.
Jeg vil bli den første hawaiianeren til å kjøre en Brough!
Den første hawaiianeren som vinner Cannonball på en Brough.
Kun vinnere kjører Brough.
LOS ANGELES, CALIFORNIA
Brough vant hjertet mitt.
Jeg tok den med til min venn Nick for å få den i gang igjen.
Du har brakt flere MC-er tilbake til livet. Som DAH-en fra 1930.
Og du fikset Buzz' motorsykkel og Harleyen fra 1927.
Dette er en Brough Superior 680 fra 1929 med overheadventil.
Den har bare vært noe å se på, og det orker jeg ikke.
Jeg vil se den kjøre på veiene igjen.
Brough laget motorsykler på 20-og 30-tallet.
De var ekstremt raske og ekstremt luksuriøse.
Kun omtrent 1000 er igjen.
Har du reparert noen engelske motorsykler?
Nei, merkelig nok.
Men jeg kan få i gang alt som har en motor.
Jeg er sikker på at den vil fungere.
Den er sjelden, fordi den har den originale lakken.
Bare se på setet, det er bare... Den er et museumstykke,
-men den må kjøres. -Ja.
-Føler du deg sikker? -Vil du vedde?
Ja, selvfølgelig. Vi vedder på hvor mange spark som skal til.
-Under tre. -Under tre.
Hvis det tar mindre enn tre, gir jeg deg 5000 dollar til å donere.
-Teller ikke uten tenning. -Nei da.
Tre eller færre, det er ganske bra.
-Over tre, og du skylder meg 10 000. -Høres bra ut.
Det er derfor vi lager denne serien.
Det handler om alt det jeg elsker, men ikke kan gjøre selv.
Det er en ære å se folk skape kunst.
I L.A. kontaktet Max Hazen meg for å selge en annen Brough-motorsykkel.
Den første fabrikkproduserte MC-en som kjørte over 160 km/t.
Vi må gjøre noe spesielt med den.
Det er kult.
Max gir nytt liv til vintageting.
Det blir fantastisk.
Jeg elsker arbeidet hans. Jeg har aldri sett noe lignende.
Han bygger hver eneste del på motorsyklene.
ORIGINAL MOTOR / TILPASSET KAROSSERI
Folk lurer på hvor lang tid det tar å bygge en MC.
Byggingen er ikke det vanskeligste. Det er å få til den perfekte linjen.
Den er stor.
Å være rettferdig med en MC med en 100 år gammel motor
og så få den til å passe meg, det er mye å be om.
Disse motorsyklene er dyre.
Det var en utfordring å finne den motoren du ville ha i god stand.
Vi var heldige.
Ta en titt nå. Dette er kult.
Alt er så analogt på gamle motorer.
Denne spinner med kamhastighet og den har to enkeltskytende magnettennere.
Når tannhjulene snurrer, sendes en gnist til hver sylinder.
Den er innstilt på 30 grader.
Det er kult å se hvordan alle delene settes sammen.
Det er kult å høre en motor puste.
Alt var slitt da jeg fikk motoren.
Denne var plettet, men jeg har polert den.
Noen gamle ting har en kvalitet du ikke kan gjenskape.
Det er ufullkommenheten, som i støpearbeidet, som gir den sjel.
Jeg tror ikke folk forstår hvor vanskelig jobben til Max er.
Å ha en visjon og få motorsykkelen til å fungere,
og lage alt for hånd i et studio i byen. Det er magisk.
Hver eneste detalj på denne motorsykkelen er laget for hånd.
Jeg kan aldri gjøre det han gjør.
Alle skal se hvordan en tilpasset Brough Superior blir laget.
-Alt bra? -Jepp.
Greit.
Sånn, ja.
Vi skriver historie.
Vi gjorde en fra 1927, med originallakk.
Vi ga Hill Climber nytt liv, og nå er tiden inne.
Jeg skulle gjøre dette i England, men dette er mitt spesielle våpen.
Dette var vår første engelske motorsykkel.
Vi gir en Brough Superior med originallakk nytt liv.
En så tidlig motorsykkel har mange særegne egenskaper.
Det er som motorsyklenes svar på en Rolls-Royce.
Jeg har rengjort tankene.
Vi har gnist, drivstoff, luft og...
Den burde lyse opp med en gang.
Ok, full choke.
Ok. Jeg holder dekompresjonen. Du sparker.
-Vil du gjøre det? -Kan ikke. Jeg har en stang i beinet.
Kan ikke gjøre begge deler.
-Ok, én. -Ja.
-To. Tre. -Greit.
-Hvis den starter på første forsøk... -Vi tester med halv choke.
-Greit, ingen dekompresjon. -Nei.
Litt gass.
Spark for å vinne.
-Wow! -Ett spark. Bare ett!
-Jeg får bonusen! -Bra. Gi meg et kyss.
Det tok lang tid å finne den.
Jeg hadde ikke forventet at det skulle gå så lett.
Han jobbet lenge med den.
-Tok det tre dager? -Ja.
Ikke la sannheten stå i veien for en god historie.
Den må være i gir. Du gjør det slik.
Gass, clutch, sett den i gir. Gass, la giret være inne.
-Men likevel. -Ja.
Det første sparket.
Det første sparket, en engelsk motorsykkel. Du er proff.
Ikke sant? Utrolig.
-Trenger jeg lys eller noe? -Nei, alt er i orden.
Tiden er inne for finalen.
Det har vært en fantastisk reise. Vi har reist fra New Zealand.
Vi skal vise vennen min, Mike Hayes,
en veldig spesiell original Les Paul Burst fra 1960.
Her er den.
Hvor er Mike? Er han her?
Mike Hayes. Ja vel.
Richard, kom inn, kompis.
Her borte, Richard.
Hayes, stå her.
Dette er spesielt. Han er verdens beste gitarist.
Det er arrogant å si at dette er Tommy Guitar.
Vi er de største fanene av Sunhouse og Red Hot Chili Peppers.
Han er læreren min, noen jeg ser opp til.
Vi har et spesielt bånd. Vi har ventet lenge nok.
-Amen. -Det har endelig skjedd.
Jeg vil at du skal gå opp på scenen og spille så godt du kan.
Jeg tror ikke du noen gang har spilt
-en gitar fra 19... -Herregud!
-...60... -60?
Ja, 1960. Det er en original.
Gå og spill for troppene.
Spill for Richard og for meg. Spill for On the Roam.
Og det er ekte vare.
-Er dette din? -Den har vært min i 56 år.
-Ja. -Og nesten...
Det er ikke mange av dem igjen.
Så... Jeg vil at du gjør ditt beste, kompis.
-Første gang? -Jeg har aldri spilt en fra 1960.
-Det er den hellige gral. -Det er utrolig.
-Vil du spille for troppene? -Takk for muligheten.
-Det blir en fantastisk kveld. -Takk for innsatsen.
Du blir strålende i kveld.
Jeg gleder meg til du kobler den til.
-Ok. -Greit?
Lydsjekk, baby. Vi går ut nå.
Hallo, hallo! Hei, alle sammen.
Gjør meg en stor tjeneste.
Legg fra dere telefonene.
Det blir mer personlig på den måten.
Før stedet fylles opp, vil jeg si noe.
Denne mannen her... Kom, Richard. Dette er Richard.
Han er en fantastisk rockemusiker. Han har spilt hele livet.
Han har eid denne gitaren i 56 år, siden 1967.
Jeg vet ikke om dere har sett en Les Paul Burst-gitar før,
men det er nettopp det dere skal få se.
Dette er en ekte Burst-gitar fra 1960.
Lyden dere kommer til å høre i kveld,
er rockens hellige gral.
Min beste venn og lærer skal spille for oss i kveld.
Dere vil høre det på en ekte Burst-gitar, den hellige gral.
Serien On the Roam handler om kunstnere som arbeider med hendene.
Det handler om å gjøre godt for andre og nestekjærlighet.
Jeg vil at dere skal huske det.
Vi spiller for våre veteraner, til inntekt for Home for Troops.
De banet vei for vår frihet.
De neste to timene blir fantastiske!
Vi gir Mike Hayes gitaren.
Jeg har aldri sett en, men han spiller som en gud.
Og det å se Richard følge med er svært rørende.
LOS ANGELES, CALIFORNIA
På et bygg som dette er det mange nye ting.
Det er en gjennomblåst, superladet, trykksatt bensintank.
Det skal mye til for å få en motor fra 1930-tallet til å fungere.
Men hvis du skal gjøre det, bare gjør det.
Gjør så mye du kan.
Hver Brough ble spesialbygd og skreddersydd til eieren.
Max viderefører tradisjonen med skreddersøm,
slik det ble gjort for hundre år siden.
Jeg hadde aldri trodd at jeg kunne eie en Brough som passet meg.
Jeg er 1,93 høy og 113 kg. De fleste MC-er er ikke laget for størrelsen.
Dette er den første, bortsett fra mine choppers, som passer meg.
Hvordan var det å bygge denne? Vi hadde kun kontakt over telefon.
Jeg nådde ikke styret, men det så riktig ut.
Jeg har endelig funnet de rette med disse, det sjette paret.
Men da jeg satte meg på den, var jeg redd den var for stor.
Jeg ringte deg og spurte om du ville sitte på den
for å forsikre meg om at alt er i orden før vi fortsetter.
Du sa: "Endelig en MC som passer for meg."
Den er perfekt.
Den ble ganske fin. Jeg er fornøyd med den.
Jeg elsker den.
Det er noe du ikke kan sette fingeren på,
som du føler når du virkelig har tatt deg tiden til å lage noe
som har krevd mye arbeid.
Du har lagt en del av deg selv inn i noe
og brukt ditt indre til å lage noe.
Det er en følelse jeg ikke lenger deler med så mange mennesker.
Den er fantastisk. Tusen takk.
Nå skal vi lage den første Brough Chopper i historien.
Absolutt.
Da vi begynte å filme, hadde jeg seks 36-ere
bygget av venner og kunstnere jeg beundrer.
Det er favoritt-MC-en min.
Og jeg trodde aldri jeg skulle finne en original.
Du ser opp til folk og ser vakre kunstverk.
Å få tak i en original er nesten umulig. De er vanskelige å få tak i.
Den er ikke den beste motorsykkelen heller, men jeg vet ikke...
Slik utviklet Harley seg, da de etterlot alle andre bak seg.
Indian klarte ikke å henge med med sin nye stil.
Alle konkurrentene ble liggende bak.
TRE ÅR SENERE
-Er vannet spesialeffekter? -En vannledning brast.
Skal vi ikke filme Aquaman da?
Første gang jeg måtte sjekke at det var originalt...
Moren min jobber i et forsikringsselskap.
I bygget hennes sto det en Knucklehead fra 1936.
Den var svart og rød. Og den var upåklagelig.
'36 Knucklehead stjal hjertet mitt.
Nå er vi her, år senere, i London,
hvor Jeremiah har funnet drømmemotorsykkelen min.
Motorsykkelen er ikke den sjeldneste, men den er den siste
som de fire opprinnelige grunnleggerne av Harley monterte.
Den er en av de mest ettertraktede motorsyklene.
Den er en av de få helt grønne, gaffelen, rammen, fra Harley.
Den var lagret i Amsterdam under krigen.
Så ble den satt sammen igjen. Det er nesten uvirkelig.
Pete, kom og gi meg en klem!
-Dette er Jason. Jason, Pete. -Hallo, sir.
Du har fått fett på hendene.
-Har jeg? Hyggelig å treffe deg. -I like måte.
Dette er familien min. Jeremiah, Liam, Larry.
-Det er Dan. -Hvordan går det?
Kom igjen!
-Vil du se den? -Jeg dør etter å se den.
Dan, kom og hold meg i hånden. Nå går vi.
Etter deg.
Jøss!
Bare to helt grønne motorsykler har blitt eksportert.
Nå bringer vi den tilbake til USA, i originalfargen. Det er unikt.
-Ganske sprøtt, ikke sant? -Det er helt sinnssykt.
-Kan jeg sitte på den? -Selvfølgelig.
Jøss! Jøss!
Se på dashbordet.
Du får meg til å ville beholde den.
-Du bør komme deg av. -Herregud!
Å, jøss!
Jeg brukte denne motorsykkelen hver dag, og jeg elsket den.
Den kjørte så bra. Uansett hvor jeg dro, kjørte jeg på den.
Men nå er jeg mer oppmerksom på den opprinnelige lakken.
Det er ikke mange av dem.
Hvis jeg krasjer den og den tar fyr, er den borte.
Det er ikke like gøy å kjøre lenger.
Det bakre kjedehjulet forteller meg at den har gått rundt 40 000 km.
Den vil vare lenger enn som så.
Du kan legge ut på en 60 km lang tur akkurat nå.
Pokker, se på det!
Motorsyklene som ble sendt til Nederland var uvanlige
fordi de var lakkert helt grønne, gaffel og oljetank inkludert.
Standarden i USA var svart.
Herregud!
Ting som stjeler hjertet ditt som barn, forlater deg aldri helt.
Hvem hadde trodd da jeg så motorsykkelen på mammas kontor,
at jeg en dag skulle være her. Det er vakkert.
Det er en drøm å finne disse kunstverkene.
Ikke for å samle dem,
men for å holde dem i gang på veiene.
Dan, jeg klarte det!
Å, jøss! For en dag.
Jeg vil benytte anledningen til å si...
Takk for at dere har gjort drømmene mine til virkelighet.
Takk for at du knuste hjertet mitt.
Du kommer til California for å kjøre den.
Den skal ut og reise, men du kommer for å se den.
Takk skal du ha.
-Det regner. Den har blitt våt før. -Det går nok bra.
Beklager at jeg knuste hjertet ditt, Pete.
Den burde ikke være på et museum.
Jeg vil gi motorsykkelen nytt liv.
Det samme gjelder denne gitaren.
Noen kunstnere må trekke seg tilbake, men nye kommer til.
Jeg vil at denne gitaren skal inspirere.
Den er ikke laget for å henge på veggen.
Den burde være på scenen og lage lyd.
Dette er et stykke historie. Det er fantastisk.
Jeg kan ikke sette ord på det.
Takk, Richard, for at du ga meg muligheten til å spille den.
Jeg har spilt alle disse sangene før.
Dette er så inspirerende, nesten utrolig.
Du var fantastisk.
-Takk, bror. -Du er en mester, min venn.
-Dette er det vi er... -Vi er gode venner.
Vi knyttet bånd fra dag én.
Denne gitaren er magisk.
Du må bare snakke med den, så forteller den historier.
Det var det jeg følte da jeg sto på scenen.
Jeg følte at den ønsket å snakke.
-Den hadde en historie. -Jeg må være enig.
-Den inspirerer meg. -Den har svetten din i seg.
-Ja. Beklager. -Nei, det er det vi vil.
-Det er en del av deg i den. -Det er derfor den er som den er.
Jeg kan aldri spille som de gjør,
men jeg kan nyte å se dem nyte det og gi det videre.
Når serien tar slutt,
vil den forhåpentligvis reise verden rundt og inspirere kunstnere.
Richard kunne ha solgt den mange ganger, men han beholdt den.
Han ventet på det rette øyeblikket.
Og vet du hva? Den rette tiden er nå.
56 år, vet du.
Jeg spilte inn noen sanger på gitaren i forrige uke og sa farvel.
Jeg kommer til å savne den, men det er det rette å gjøre.
Det er det rette å gjøre, og jeg ser frem til fremtiden.
Den må reise, vandre. Sånn, ja.
En, to, en, to, tre, fire.
Denne serien er den vanskeligste jeg har jobbet med.
Jeg er ingen programvert, men jeg viser deg hjertet.
Du kan hate det, du kan elske det.
Det er meg, blottstilt for verden.
Jeg åpner hjertet mitt, og jeg vil bare gjøre det riktig.
Jeg håper du liker det.
Bra jobbet. Det er arvestykket ditt.
Den går til sønnen din, din sønns sønn og så videre i all evighet.
Den forblir i familien.
Med mindre jeg roter det til og du må selge.
-Pokker! -Eller du roter det til.