Min morfar hade en sliten rock.
Den hade hål och var sliten.
Jag tyckte den var vacker.
Det var hans verktyg. Den hjälpte oss att bygga vårt hem.
Den speglade all den tid och kärlek han hade lagt ner på hemmet.
När jag ser på något gammalt,
känner jag att kreativiteten flödar.
Jag har insett att jag ser saker på ett annat sätt.
Som jag började se mina morföräldrars golvbrädor.
I varje märke såg jag skratt och gråt som hade ekat i huset.
Jag känner att jag ser på konst på ett annat sätt.
Det är vad den här serien handlar om.
-Spelar vi in? Okej. -Ja.
Vi har återupplivat saker och samlat kunskap.
Det är dags för något speciellt. Vi ska hitta den heliga graalen.
Jösses...
Jag ville avsluta den här serien med något speciellt.
Jag ville hylla de heliga graalerna.
Den heliga graalen är det allra sällsyntaste fyndet av alla.
Fyndet med mest historia, som du inte vill skiljas från.
Jag sände en tanke till universum, och nästa dag
såg jag Blessing Burst på Instagram.
Jag blev helt hänförd. Jag var tvungen att ha den.
Med tanke på både utsidan och insidan ser det ut att vara
en Les Paul från 1960.
Med tanke på att vi har en nolla som första siffra.
Sunburst användes som finish på den här sortens gitarrer.
Om de utsätts för ljus bleknar det röda
och en vacker gul färgton framträder.
Värdet på en Blessing Burst-gitarr ökar ständigt,
särskilt eftersom originalgitarrer från den här tiden blir mer ovanliga.
Vi börjar med att titta på pickuper.
En liten dekal som lyder "patent sökt".
Dekalen gör stor skillnad för gitarrens värde.
Det står "patent sökt" i vrån där solen inte når,
och den ursprungliga ytbehandlingens körsbärsröda färg syns också.
Alla lödfogar ser rena ut.
Denna gitarrs historia började på 1960-talet,
när den unge rockmusikern Richard Head
köpte den i en musikbutik i Cleveland.
Han hoppades att den skulle gynna hans karriär, och det gjorde den.
Efter allt jag har lärt mig om Les Paul-gitarrer,
från Slash till Billy Gibbons, till Murphy och Caesar,
måste jag bara se den här gitarren.
-Hur länge har du haft den? -56 år.
Jag köpte den 1967.
ORLANDO, FLORIDA
Jag flög till Orlando för att träffa Richard och titta på gitarren.
Wow! Vilket nöje.
Jason. Trevligt att träffas. Chris? Trevligt att träffas.
-Tom. -Trevligt att träffas.
-Titta på dig! -Vilken syn.
Kan du fatta det? Ja.
-Sätt upp den. -Så där ja.
Vänta lite, jag vill spela in det här på min telefon.
Vänta lite. Berätta lite om den först.
Jag var rockmusiker i tonåren.
Blessing-gitarren och jag tillbringade många timmar på scenen.
Vi spelade på alla klubbar som fanns.
Genom Mellanvästern ner till Florida och tillbaka.
Det var alltid instrumentet jag älskade mest.
Jag ville behålla den för evigt.
Vi var förband åt Golden Earring, Rush, Dr Hook and the Medicine Show.
Alla möjliga grupper. Varje gång jag spelade...
frågade gruppens gitarrist om jag ville sälja den.
Jag sa nej, naturligtvis.
Priset steg från 2 500 till 5 000 och sedan till 7 500.
På den tiden hade pengarna kommit väl till pass.
Men jag sa: "Nej, det här är min vän. Jag måste behålla den."
Jag befinner mig på en annan plats i livet och har bestämt
att jag vill sälja Blessing-gitarren
och donera intäkterna till Homes for our Troops.
Det känns som ett bra beslut.
Vi köpte gitarren och skänkte pengarna.
Vi kallar gitarren för Roamers' Burst,
eftersom den ska ut på turné.
Förhoppningsvis kommer den att inspirera många artister.
Jag vill inte lägga den i ett kassaskåp.
Om Marcus King vill ta med den på turné eller någon lovande,
någon som vill spela in ett album, då ska den få användas.
Jag kan inte uttrycka hur glad det gör mig.
Att du har den nu, och att du säger...
Jag gråter inte ofta, men jag får nästan tårar i ögonen.
Allt löste sig. Det är vad serien handlar om.
Du är en del av det och nu kan den välsigna ännu fler människor.
Jag vill höra den spelas på album och på turnéer.
-Damon, är du okej? -Jag mår bra.
Okej, då så.
-Du får äran. -För sista gången.
Åh, wow!
Det här är Blessing-gitarren, men den är också en del av mig.
Det här är jag, det här är jag...
Jag är den som har slitit ut den.
Okej, då kör vi. Wow.
Den är lätt.
Bror, det är fantastiskt.
Jag har inte sett många riktiga exemplar.
Jag såg Slashs gitarr. Den är ren konst.
Konsten består av dig.
Allt på den är ditt verk.
Det är därför jag älskar dessa gamla saker, de anammar...
Träet suger upp energin som du besitter.
När en musiker spelar på den kommer man känna energin.
Otroligt. Nu vill jag visa den för min bästa vän,
och se honom spela den på scen.
Jag vill att du också går upp på scen och säger några ord.
-Verkligen? Okej. -Ja.
Det kommer att bli en fantastisk kväll. Tack så hemskt mycket.
-Tack. -Det är en stor ära.
Gitarren är menad att gå i arv och förmedla kärlek. Det är häftigt.
Jag älskar en bra historia.
Ingen skulle skicka den på turné, men det ska jag definitivt göra.
Sen ska vi hitta en motorcykel som är lika sällsynt som Blessing-gitarren.
Okej. Det är som Star Wars.
Det finns en samlare i Louisiana
som specialiserar sig på unika vintagemotorcyklar.
Det här är fantastiskt!
Bryan har en massa orörda, unika motorcyklar.
Det var överväldigande.
Det är en av endast två Grindlay Peerless Speed Chiefs i världen.
Den har en Rudge Python-motor. De tillverkades endast i två år.
Men det krävs någon lika udda som jag för att vilja ha en sådan.
Jag är glad att jag är här. Jag är så glad att jag hittade den.
-Det är udda och svårbegripligt. -Jag gillar konstigheter.
Jag gillar konstiga saker. Titta!
Förr byggde man saker annorlunda, och jag älskar det.
Det är som att känna igen ljud och känslor från ett tidigare liv.
Den här motorcykeln beställdes av en man som jagade storvilt.
Han visste att gnuer, giraffer och liknande djur,
inte springer iväg när de hör en tuta.
Om du försöker få 100 giraffer att springa...
Det kommer att få 10 000 zebror att röra på sig.
Titta på den där! Jösses, den här är fantastisk.
Plötsligt ser jag en som jag bara vet är den rätta.
En Brough Superior i originalfärg.
BROUGH SUPERIOR 680 OHV FRÅN 1929 VANN BEVARANDEPRISET 2019
Målar du om en motorcykel kan du inte ångra dig.
Att hitta en sådan här, sliten men äkta vara,
är så sällsynt att det nästan aldrig händer.
Åh, jösses! Wow!
Jag vet inte vad motorcykeln har varit med om,
men den har funnits på jorden i nästan 100 år.
När du rör vid något med så mycket historia, kan du känna det.
Det är första gången jag ser en Brough. En Brough Superior.
Alla var specialgjorda. Inget var massproducerat.
Du bestämde vad du ville ha, och han byggde motorcykeln.
Jag vill bli den första hawaiianen som kör en Brough!
Den första hawaiianen som vinner Cannonball på en Brough.
Endast vinnare kör Broughs.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
Brough vann mitt hjärta.
Jag tog den till min vän Nick för att få den att fungera igen.
Du har återupplivat motorcyklar, inklusive en DAH från 1930.
Och du fixade Buzz motorcykel från 1927 som stått i 70 år.
Det här är en Brough Superior 680 från 1929 med överliggande ventiler.
Den har varit något att titta på, något jag inte står ut med.
Jag vill se den köra på vägarna igen.
Brough tillverkade dem på 20-och 30-talen.
De var extremt snabba och extremt lyxiga.
Endast cirka 1 000 exemplar finns kvar.
Har du mekat med några engelska motorcyklar?
Nej, konstigt nog.
Men jag kan få igång allt som har en motor.
Jag är säker på att den kan funka.
Den är sällsynt, eftersom den har sin originalfärg kvar.
Bara titta på sadeln, den är... Den är ett museiföremål,
-men den måste köras. -Ja.
-Känner du dig säker? -Ska vi slå vad?
Ja, vi slår vad om hur många sparkar som behövs för att starta den.
-Under tre. -Under tre.
Under tre sparkar och jag ger dig 5 000 dollar att donera.
-Det räknas inte utan tändning. -Absolut.
Tre eller färre, det är ganska bra.
-Över tre och du ger mig tio tusen. -Låter bra.
Det är därför vi gör den här serien.
Den handlar om saker som jag älskar, men inte kan göra själv.
Det är en ära att se människor skapa konst.
I LA kontaktade Max Hazen mig om en Brough-hoj som var till salu.
En SS100.
Den första fabrikstillverkade som körde över 160 km/h.
Vi måste göra något särskilt med den.
Det är coolt.
Max ger nytt liv till vintagemotorcyklar.
Det kommer bli fantastiskt.
Jag älskar hans arbete. Jag har aldrig sett något liknande.
Han bygger varje del på motorcyklarna själv.
ORIGINALMOTOR/ANPASSAD KAROSS
Många undrar hur lång tid det tar att bygga en motorcykel.
Det är inte byggandet som är svårt, utan att få till den perfekta linjen.
Det är stort.
Att göra rättvisa åt en motorcykel med en 100 år gammal motor
och sedan få den att passa mig, det är mycket begärt.
Motorcyklarna är dyra.
Det var en utmaning att hitta motorn du ville ha i hyfsat skick.
Vi hade tur.
Ta en titt nu, det här är häftigt.
Allt är så analogt på gamla motorer.
Denna snurrar med kamaxelhastighet, med två magneter för enkel tändning.
När kugghjulen snurrar, tänds en gnista i varje cylinder.
Den är inställd på 30 grader.
Det är häftigt att se hur alla delar är monterade.
Häftigt att höra en motor andas.
Allt var slitet när jag fick motorn.
Det här var anlupet, men jag har polerat det.
Vissa gamla saker har en kvalitet som inte går att återskapa.
Det ofullkomliga, som i gjutningen, ger den en själ.
Jag tror inte att folk förstår hur svårt Max jobb är.
Att ha en vision och få motorcykeln att fungera,
och göra allt för hand i en studio i stan. Det är magiskt.
Varje detalj på den här motorcykeln är handgjord.
Jag kan aldrig göra det han gör.
Alla ska få se hur en specialbyggd Brough Superior tillverkas.
-Redo? -Japp.
Okej.
Så där ja.
Vi skriver historia.
Vi gjorde en från 1927 i originalfärgen.
Vi gav Hill Climber nytt liv, och nu är det dags.
Jag tänkte göra det här i England, men det här är mitt hemliga vapen.
Det är hans första engelska motorcykel.
Vi ger en Brough Superior med originalfärg nytt liv.
En så pass tidig motorcykel har många unika egenskaper.
Det är motorcykelns motsvarighet till Rolls-Royce.
Okej, jag har rengjort tankarna.
Vi har gnista, bränsle, luft och...
Den borde starta direkt.
Okej, full choke.
-Okej. Jag sköter dekompressionen. -Du sparkar.
-Vill du göra det? -Kan inte. Jag har en stav i benet.
Jag kan inte göra både och.
-Okej, en. -Ja.
-Två. Tre. -Okej.
-Om den startar på första spark... -Vi testar med halv choke.
-Okej, ingen dekompression. -Nej.
Lite gas.
Sparka för att vinna.
Bror!
-Wow! En! -En spark. En!
-Jag får bonusen! -Bra. Ge mig en puss.
Det tog lång tid att hitta den.
Jag förväntade mig inte att det skulle gå så lätt.
Han arbetade länge med den.
-Tog det tre dagar? -Ja.
Låt inte sanningen stå i vägen för en bra historia.
Växeln måste vara i läge. Du gör så här.
Gas, koppling, lägg i växeln. Gas, låt växeln vara i.
-Men ändå. -Ja.
Den första sparken.
Den första sparken, en engelsk motorcykel. Du löste det.
Eller hur? Wow.
-Behöver jag lampor eller något? -Nej, det är lugnt.
Dags för finalen.
Det har varit en fantastisk resa. Vi har rest från Nya Zeeland.
Vi ska visa min vän, Mike Hayes,
ett mycket speciellt Les Paul Burst-original från 1960.
Här är den.
Var är Mike? Är han här?
Mike Hayes. Okej.
Richard, kom in, kompis.
Här borta, Richard.
Hayes, stå här.
Det här är speciellt. Han är den bäste gitarristen i världen.
Det är arrogant att säga att det här är Tommy Guitar.
Vi är Sunhouses och Red Hot Chili Peppers största fans.
Och Robert Johnson.
Han är min lärare, någon jag ser upp till.
Vi har en speciell relation. Vi har väntat tillräckligt länge.
-Amen. -Det har äntligen hänt.
Jag vill att du går upp på scenen och spelar så bra du kan.
Jag tror inte att du någonsin har spelat...
-...en gitarr från 19... -Herregud.
-...60... -60?
Ja, 1960. Det är ett original.
Gå och spela för trupperna.
Spela för Richard och mig. Spela för On the Roam.
Och det här är äkta vara.
-Är det här din gitarr? -56 år.
-Ja. -Och nästan...
Det finns inte så många.
Så... jag vill att du gör ditt bästa, kompis.
-Är det första? -Jag har inte spelat en från 1960.
-Det är den heliga graalen! -Det är fantastiskt.
-Vill du spela för trupperna? -Tack för möjligheten.
-Det blir en fantastisk kväll. -Tack för att du är en del av det.
Du kommer att vara grym ikväll.
Jag kan knappt vänta tills du kopplar in den.
-Okej. -Okej?
Soundcheck, baby. Vi går ut nu.
Hallå, hallå! Hej, allihopa.
Gör mig en stor tjänst.
Lägg ifrån er era telefoner.
Det blir personligare så.
Innan stället fylls, vill jag säga en sak.
Den här mannen... Kom, Richard. Det här är Richard.
Han är en fantastisk rockmusiker. Han har spelat hela sitt liv.
Han har ägt den här gitarren i 56 år, sedan 1967.
Jag vet inte om ni har sett, om ni inte har sett ZZ Top,
eller nån annan. Fantastiska konserter.
Det här är en äkta Burst-gitarr från 1960.
Ljudet som ni kommer att höra ikväll
är den heliga graalen inom rock and roll.
Min bästa vän och lärare ska spela för oss ikväll.
Ni kommer att få höra det på en äkta Burst-gitarr, heliga graalen.
Serien On the Roam handlar om hantverk och konst.
Det handlar om att göra gott för andra och om välgörenhet.
Jag vill att ni ska komma ihåg det.
Vi spelar för våra veteraner, för Home for Troops.
De banade väg för vår frihet, dessa män och kvinnor.
De närmaste två timmarna kommer att bli fantastiska!
Vi ger Mike Hayes gitarren.
Jag har aldrig sett en sådan, men han spelar som en gud.
Och att Richard ser på är väldigt känslosamt.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
Ett sånt här projekt har många nya inslag.
Det är en genomströmningsladdad, överladdad, trycksatt bensintank.
Det krävs mycket för att få en motor från 1930-talet att fungera.
Men om du ska göra det, gör det bara.
Gör så mycket som möjligt.
Varje Brough var specialbyggd och skräddarsydd för ägaren.
Max för traditionen vidare med specialbygge,
som det gjordes för hundra år sedan.
Jag trodde aldrig jag skulle äga en Brough
och få den specialgjord för att passa mig för de flesta...
Jag är 1,93 lång och väger 113 kg. De flesta passar inte mig.
Det här är den första, bortsett från mina choppers, som passar mig.
Hur var det att bygga den? Vi hade bara telefonkontakt.
Jag kunde inte nå styret, men det såg rätt ut.
Jag har äntligen hittat de rätta med dessa, det sjätte paret.
Men när jag satte mig på den var jag rädd att den var för stor.
Jag ringde dig och frågade om du ville prova den
för att se till att det är okej innan vi fortsätter.
Du sa: "Äntligen en motorcykel som passar mig."
Den är perfekt.
Det blev riktigt bra. Jag är nöjd med resultatet.
Jag älskar den.
Det är något man inte kan sätta fingret på,
som man känner när man har tagit tid att verkligen skapa något
som har tagit mycket tid att skapa.
Du har lagt en del av dig själv i något
och använt ditt inre för att skapa något.
Det är en känsla som jag inte delar med många människor längre.
Det är underbart. Tack.
Nu ska vi göra historiens första Brough-chopper.
Absolut.
När vi började filma, hade jag sex 36:or
byggda av vänner och hantverkare jag beundrar.
Det är min favoritmotorcykel.
Och jag trodde aldrig att jag skulle hitta ett original.
Man ser upp till människor och beundrar vackra konstverk.
Att få tag på ett original är nästan omöjligt. De är svåra att hitta.
Det är inte heller den bästa motorcykeln, men jag vet inte...
Det är så Harley utvecklades, när de lämnade alla bakom sig.
Indian kunde inte hålla jämna steg med deras nya stil.
Alla konkurrenter lämnades kvar.
TRE ÅR SENARE
-Är vattnet en specialeffekt? -En vattenledning har brustit.
Så vi filmar inte Aquaman?
Första gången jag behövde kolla att det var äkta...
Min mamma jobbar på ett försäkringsbolag i Iowa.
I byggnaden finns en Knucklehead från 1936.
Jag såg den när jag var liten.
Den var svart och röd. Och den var i nyskick.
Knucklehead från 1936 stal mitt hjärta.
Nu är vi här, flera år senare i London,
där Jeremiah har hittat min drömmotorcykel.
Motorcykeln är inte den mest sällsynta, men det är den sista
de fyra ursprungliga grundarna av Harley satte ihop själva.
Det är en av de mest eftertraktade motorcyklarna.
Det är en av de få helt gröna, gaffeln, ramen, från Harley.
Den förvarades i Amsterdam under kriget.
Sedan sattes den ihop igen. Det är nästan overkligt.
Pete, kom och krama mig!
-Det här är Jason. Jason, Pete. -Hej.
Du har fett på händerna.
-Har jag? Trevligt att träffas. -Detsamma.
Här är mina vänner och familj. Jeremiah, Liam, Larry.
-Det här är Dan. -Hur mår du?
Nu kör vi!
-Vill du se den? -Så gärna.
Dan, kom hit och håll min hand. Nu går vi.
Efter er, herrn.
Oj!
Endast två helt gröna motorcyklar har exporterats.
Nu tar vi tillbaka den till USA, i originalfärgen. Det är unikt.
-Ganska galet, eller hur? -Det är helt galet.
-Får jag sitta på den? -Visst.
Åh, jösses! Wow!
Titta på instrumentpanelen.
Du får mig att vilja behålla den.
Jag borde kliva av nu.
Åh, jösses!
Jag använde den här motorcykeln varje dag och jag älskade den.
Den gick så bra. Vart jag än åkte, åkte jag på den.
Men nu är jag mer medveten om den ursprungliga färgen.
Det finns få av dessa kvar.
Om jag kraschar den och den fattar eld, är den borta.
Det är inte lika roligt att köra längre.
Det bakre kedjehjulet säger mig att den har gått ungefär 4 000 mil.
Jag vill tända lampan.
Du kan ge dig ut på en 60 km lång tur just nu.
Åh, jävlar, titta på det!
-Vad är det du ser? -Titta.
Motorcyklarna i Nederländerna var ovanliga,
då de var helgrönmålade, gaffel och oljetank inräknade.
Standarden i USA var svart.
För helvete!
Saker som stjäl ditt hjärta som barn lämnar dig aldrig riktigt.
Vem kunde ana, när jag såg motorcykeln på mammas kontor i Iowa,
att jag en dag skulle vara här. Det är vackert.
Det är en dröm att hitta dessa konstverk.
Inte för att samla på dem,
utan för att hålla dem rullande på vägarna.
Dan, jag klarade det, baby!
Jösses! Vilken dag.
Jag vill ta tillfället i akt att säga...
Tack för att ni förverkligade mina drömmar.
Tack för att du krossade mitt hjärta.
Du åker till Kalifornien för att åka den.
Den ska ut och resa, men du kommer för att se den.
Tack så mycket.
Det regnar. Den har blivit blöt förut.
Ja, det ordnar sig.
Jag är ledsen att jag krossade ditt hjärta, Pete.
Den borde inte vara på ett museum.
Jag vill ge motorcykeln nytt liv.
Samma gäller för den här gitarren.
Vissa konstnärer måste gå i pension, men nya kommer till.
Jag vill att den här gitarren ska inspirera.
Den är inte gjord för att hängas på en vägg.
Den borde vara på scenen och orsaka oväsen.
Det här är en bit historia. Det är fantastiskt.
Jag kan inte sätta ord på det.
Tack, Richard, för att du gav mig möjligheten att spela den.
Jag har spelat alla dessa låtar förut.
Det här är så inspirerande, nästan ofattbart.
Du var fantastisk.
-Tack, bror. -Du är en mästare, min vän.
-Det här är vad vi... -Vi är nära vänner.
Vi skapade en stark relation från första dagen.
Den här gitarren är magisk.
Du behöver bara prata med den så berättar den historier.
Det var det jag kände på scenen.
Jag kände att den ville tala.
-Den hade en historia. -Jag kan bara hålla med.
-Den inspirerar mig. -Din svett finns i den.
-Ja. Förlåt för det. -Nej, det är precis vad vi vill ha.
-Det finns en del av dig i den. -Därför är den som den är.
Jag kan aldrig spela som de gör,
men jag kan njuta av att se dem ha roligt och föra det vidare.
När serien kommer till sitt slut
kommer den förhoppningsvis att resa runt i världen och inspirera.
Richard kunde ha sålt den många gånger, men han behöll den.
Han väntade på rätt tillfälle.
Och vet du vad? Den rätta tiden är nu.
56 år, vet du.
Jag spelade på Blessing-gitarren förra veckan och sa adjö.
Jag kommer att sakna den, men det är det rätta att göra.
Det är rätt sak att göra, och jag ser fram emot dess framtid.
Den måste resa, vandra. Så är det bara.
Ett, två, ett, två, tre, fyra.
Den här serien är den svåraste jag har gjort.
Jag är ingen programledare, men jag visar mitt hjärta.
Du kanske hatar det, du kanske älskar det.
Det är avslöjande, det är jag.
Jag öppnar mitt hjärta, och jag vill bara göra det rätt.
Jag hoppas du gillar det.
Bra gjort. Det är din familjeklenod.
Den går till din son, din sons son och så vidare i all evighet.
Den stannar i familjen.
Om jag inte ställer till det och du måste sälja.
-Fan! -Eller så ställer du till det.