Häromkvällen var jag på basketmatch
med hela min familj.
-Okej. -Och jag bad bara en kille
framför mig att sätta sig så att jag kunde se.
Och han slog mig skoningslöst.
Han slog mig så illa att min tupé föll av.
Herregud.
Det var hemskt, för när han slog mig satt mina tänder också fast i tupén.
-Jösses. -Din peruk?
Jerky Boys är de största levande komedigenierna.
Jag vet, det är som om telefonen bara
låg där i hundra år, och det tog de här två killarna
-att lista ut vad den var till för. -Att lista ut vad den var till för.
-Ja. -Du förstår.
Jag måste pissa.
-Åh, skit. -Helvete.
Clive, klockan två.
Följer han efter dig, är du död.
Det här är illa. Jag måste kissa.
Du såg mig dricka Mer på lunchen.
Ja, du sög på sugröret
som om det lovade dig ett modellkontrakt.
Du måste hålla dig.
Att hålla sig är inte säkert.
Du måste göra det. Tänk på baseboll.
Det funkar inte så.
Tänk på din pappa
som kommer ut ur sovrummet naken på en helg.
-Vad fan? -Med snoppen hängandes
som en fladdermus under en jordbävning.
Håll käften, okej? Följ med mig in och stå vakt.
Okej.
Okej, kissa nu.
-Okej, vakta dörren. -Okej.
-Fan. -Kom igen. Skynda dig.
Jag kan inte, okej?
Det är nån här och jag är kissblyg.
Herregud. Du.
Ursäktar du? Min vän är självmedveten.
Ja, jag tänkte att han kanske hade problem när jag inte hörde nåt.
Jag vill bara att du ska veta att ta all tid du behöver.
Jag dömer inte.
Så där ja.
Tack.
Det är allt tack jag behöver.
Vänta.
Jesus?
Okej. Det är okej. Allt kommer att bli bra.
Fan. Han är här. Avsluta!
Det funkar inte så.
Titta vem som är här. Det är Bennett.
Och han har sin pojkvän med sig.
Okej, Clive. Tänk om jag är hans pojkvän?
Tänk om vi har en affär?
Jag kan tillfredsställa honom som du aldrig kunde.
Var försiktig, Bennett.
Du vill inte halka!
Ja!
Bra jobbat, Bennett.
Kissar du mycket?
Varför frågar du inte din mammas ansikte?
Herregud. Jag är så ledsen.
Det var över gränsen.
Vad fan? Det är sjukt.
Det kom ut ur munnen innan jag visste vad det var.
Som din mamma.
Herregud! Vad är det för fel på…
Jag är så ledsen. Jag förtjänar det här.
Det menar du inte.
-Drick upp, skitstövel! -Fan. Nej, inte toaletten.
Jag får inte bli blöt! Det stod på lappen!
-Teddy! -Herregud.
-Teddy? -Skrattar bäst som skrattar sist.
Rören leder ingenstans.
Barnen spolar bara allt fram och tillbaka hela dagen.
Usch.
Om du har ett problem, om ingen annan kan hjälpa till
och om du kan hitta dem, kan du anlita A-Team.
A-TEAM
Jag har sett det här avsnittet. Det är bra.
Hur kan ni titta på sån skit? Det är bara biljakter och explosioner.
Varför sa du två bra saker som om de vore dåliga?
Lägg av, Blaire. Jösses. Vi har haft en tuff dag.
Programmet är väldigt lärorikt.
Vi lär oss om Vietnamveteranernas kamp
och hur man gör en flismaskin till en kålkanon.
Matty, dr Frenkel ringde när du var på jobbet.
Han säger att det är dags för en koloskopi.
Jag tänker inte göra det.
Han säger att det är viktigt.
Han är en kvacksalvare.
Nej, det är han inte. Han är väldigt smart.
Alla judiska läkare är inte smarta. Det är en stereotyp.
Även när du tekniskt sett är på rätt sida,
förstör du ändå det.
Va? Jag sa ju att alla inte är smarta.
Vissa hebréer gör det bara för pengarna.
Det är mer än förolämpande.
Förlåt, hebréer och shebréer.
Det är ett rutintest.
Du är sövd hela tiden.
Det var inte så illa när jag gjorde det.
Va? När fan gjorde du en koloskopi?
Förra året, när jag hade magproblem.
-Var var jag? -Du skjutsade mig.
Nej!
Jag bad dig att släppa av mig vid köpcentret.
Jag ville inte oroa dig.
Du behövde undertröjor och Jordan Marsh hade rea.
Det här är jättekul.
Du är rädd för ett ingrepp faster Suse gjorde
utan att ens berätta för dig.
-Jag minns inte att jag hämtade dig. -Jag gick hem.
-Hon gick hem. -Det var bara några kilometer.
Benen var ändå avdomnade,
så det gjorde inget om pumpsen blev slaskiga.
Matty, det är ditt drag.
Mitt drag är att hämta en öl.
Mina resultat var negativa.
Jösses, han verkar så orolig.
Jag önskar att A-Team fanns på riktigt.
Då kunde vi anlita dem för att spöa skiten ur Clive.
Vem är Clive?
En idiot i skolan som retar oss.
-Muriels son Clive? -Jag vet inte.
Är Muriels son en sadistisk steroidmobbare med kissfetisch?
Stackars pojke. Han har ingen far.
Ja. Han lämnade Muriel innan Clive föddes.
Det är nog därför han är så olycklig.
Det är en klassisk försvarsmekanism.
Sårade människor sårar människor.
Vänta lite. Menar du att Clive är en oäkting?
Hans mamma är så rar. Det måste vara svårt.
Johnny.
Vi har välsignats med information som vi kan använda som vapen.
-Vad menar du? -Vad skulle Jerky Boys göra?
Jag har hittat det. 555-3816.
Vi ska jävlas med honom.
-Hallå? -Clive?
Det är din pappa.
-Va? -Jag är din pappa.
Jag övergav dig när du var liten.
Förlåt. Jag hade en jobbig dag.
Är det verkligen du, pappa?
Ja, Clive.
Det här är så jävla din pappa.
Pappa, jag… Jag visste att du skulle ringa.
Mamma sa att du inte skulle det, men jag bara visste det.
Var är du?
Jag menar, kan vi träffas?
Herrejävlar, han vill träffas.
-Det är en klassiker. -Vad ska jag säga?
Säg ja.
Be honom möta dig på Friendly's i morgon.
Ja, visst. Kom till Friendly's i morgon efter skolan.
Och ha på dig sjömanskostym.
-Sjömanskostym? -Ja, jag låg i
flottan, så det är sentimentalt för mig.
Jag stred i kriget.
Vilket av dem?
Det har du rätt i.
Jag gillar inte att prata om det, särskilt i detalj.
-Det är så häftigt. -Och jag menar en riktig
sjömanskostym, okej?
-Som ungen på Cracker Jack-kartongen. -Men…
…var får jag tag på en sjömanskostym?
Är du uppkäftig?
Den här kaxiga attityden är
precis varför jag stack.
Förlåt. Nej, förlåt mig, pappa.
Nej, jag gör det. Jag lovar.
Så ska det låta.
Säg åt honom att säga ohoj.
Åh, ja. Och säg ohoj till folk när du kommer dit.
Okej.
Pappa, jag längtar efter att träffa dig.
-Ja, hoppas skyhögt, kompis. -Jag älskar dig…
-Herregud! Det var helt otroligt. -Herrejävlar! Det var toppen!
Vi måste vara där när han dyker upp.
Absolut. Vänta. Nej, det kan vi inte.
Han kommer att se oss och spöa oss.
Nej, det kommer han inte.
Det här var bra.
-Det var en bra plan. -Okej.
Så vitt alla vet är vi två reklamchefer
på affärsresa från Hartford och letar efter lokala talanger.
-Just det. -Fortsätt servera milkshake, okej?
Visst.
Vi firar.
Vi har precis fått ett stort jobb. Bounty!
Ett berömt hushållspapper.
-Jag använder dem varje dag. -Toppen.
Sloganen skulle vara: "Den snabbare upptorkaren."
Men vi la till: "Den tjockare snabbare upptorkaren."
Köpte en sommarstuga med det adjektivet.
-Grattis. -Ja, min fru är långt borta.
Även när vi är i samma rum.
Du vet…
Hon har inte låtit mig röra henne sen missfallet.
Jag kommer tillbaka med din milkshake.
Vad fan var det?
Vad menar du? Jag känner bara av området.
Det var jävligt sorgligt.
Förlåt för att försöka lägga till tyngdkraft.
-Vad… -Varför reser…
Jag vill skära i mig.
För att du ska bli herr Tjockare upptorkare,
och jag har inget!
Förlåt. Ville du ha strössel?
Vi hade valt ett namn! Rummet var målat!
-Lugna dig. -Nej! Nej, det är vad alla säger.
Jag får sörja.
Herregud. Titta.
Ohoj.
-Herrejävlar. -Han tog på sig den.
Ja, fixa din sjalett. Så där ja.
Nu är du en riktig sjöman.
Är du redo?
Ja, jag går in.
Prata inte med servitrisen medan jag är borta.
Gå bara, för fan.
-God eftermiddag, Friendly's. -Ja, hej.
Du ska lämna ett meddelande till en av dina kunder.
Han ser dum ut och är klädd som en idiot.
Det här är Friendly's. Kan du specificera mer?
Grabben i sjömanskostymen.
Det här är hans pappa. Jag har ett meddelande till honom.
Jag har ett meddelande från din pappa.
Han säger att han inte kommer för att du är en besvikelse för honom.
Han är glad att han stack och han gillar sina koreanska adoptivbarn mer.
Förlåt.
Jösses.
Det här är sorgligare än missfallet.
Han skulle heta Lawrence.
Jag mår fortfarande skit för i går.
Ja. Jag också.
Det är nästan som om Clive är en riktig människa.
Med ett hjärta.
Det blir säkert bra.
Har ni hört? Clive försökte ta livet av sig.
Herrejävlar.
Han åt en hel flaska Flinta-vitaminer.
Till och med Bettys.
Sa han varför han gjorde det?
Vem bryr sig? Jag har aldrig känt mig friare.
Nu kan jag ha min Ace of Base-tröja utan att få stryk.
Fan, Teddy. Vad ska vi göra?
Vi kan inget göra.
Vill han ha på sig tröjan, så får han det.
Nej, jag menar att det är vårt fel.
Clive hade varit död om han inte var en idiot.
Okej. Vet du vad? Vi kan fixa det här.
Snygg tröja, fjolla.
Naturen avskyr vakuum.
-Okej, är du redo? -Ja.
Vänta. Vänta lite.
Vi handskas med en pojkes hjärta.
Jag vill ha huvudet på skaft.
Okej. Jag mår bra. Ring honom.
Hallå?
Hej, Clive. Det är pappa.
Är du klar med att kräkas Bambam?
Låt mig vara.
Vänta lite. Vänta.
Jag vill be om ursäkt. Förlåt att jag inte kom i går.
Varför gjorde du det då? Och varför lämnade du meddelandet?
Det var ett test.
Det var ett test. På din manlighet.
Och du klarade det med glans.
Du sa att du gillade dina koreanska adoptivbarn mer.
Just det. Du vet, jag har inte…
-Jag har dem inte längre. -Har du inte?
Nej, det verkade som en bra idé just då,
men det kostade mig massor.
Så jag var tvungen att släppa ut dem i det vilda.
Men det är därför du är så
viktig för mig, Clive.
Det är därför vår relation är så viktig.
-Kan vi träffas på riktigt? -Ja.
Så småningom. Men jag… Just nu är jag…
-Jag är upptagen med jobbet. -Vad gör du?
-Vad jag gör? -Reklamchef som försöker skaffa barn?
Vad fan är det med dig och…
Jag är legosoldat i Los Angeles undre värld.
Ja. Jag och de andra elitsoldaterna slåss mot orättvisan.
Från vår skåpbil.
-Det är så coolt. -Ja.
Om folk har problem och ingen annan kan hjälpa till,
och om du kan hitta oss, kanske du kan anställa mig och mina vänner.
Det är vår slogan.
Min pappa har en skåpbil.
Hur som helst, jag…
Jag hör av mig och sköt dig i skolan.
Jag suger i skolan.
Jag har ett matteprov i morgon som jag nog kuggar.
Kom igen.
Du är säkert smartare än du tror.
Typ, okej. Typ, om en
mobbare slår tio ungar på grund av deras sexualitet,
och 20 procent av dem är med i kören
så de får extra stryk, hur många hamnar på sjukhus?
-Två. -Gissa vad, herr Jag-kan-inte?
Du räknade precis.
Vi hörs senare.
Jag tror att vi har fixat det.
-Det tror jag också. -Jag mår så bra just nu.
-Jag mår så bra. -Vi är bra människor.
Ja, om han tar livet av sig nu beror det på annat.
Varför låg hamburgarna bara i en bricka med vatten?
Jag vet inte.
Alltid när vi får burgare är de där.
De ligger i vatten.
Vet inte. Verkar normalt.
Bjud över killarna, vattna några burgare, kolla på matchen.
-Vet du vad som är konstigt? -Vad?
Jag har tänkt på Clive.
Ja, jag också.
-Har du? -Ja.
Jag har undrat hur det gick för honom på provet.
Jag också. Det är sjukt, eller hur?
Det är som om jag faktiskt bryr mig om honom.
Johnny. Lyssna.
Jag vet inte varför han umgås med dem.
De är ett dåligt inflytande.
-Jag är ärlig. -Tränare Johnson borde…
Herrejävlar. Jag tror att det är hans prov.
Vänta, titta inte. Titta inte nu.
Vad står det?
Jag vet inte, det har ett betyg, men jag kan inte se.
Vi måste ta en närmare titt.
-Låter knepigt. -Vi lugnar ner oss.
Därför är jag tacksam för mattanterna.
De vet hur man gör majs och de rör inte…
-Vad fan vill du, Bennett? -Inget.
Inget. Du vet, jag bara…
Jag går bara omkring.
-Du vet hur jag är. -Jaså?
Sug kuk, rövhål.
C+.
-Han klarade det. -Han klarade det.
Herregud, jag visste att han skulle klara det!
Bra jobbat, kompis.
Vårt lilla geni.
-Matty, du kan inte skjuta upp det. -Jo, det kan jag. Det är min kropp.
Men läkaren säger…
-Jag bryr mig inte om det. -På grund av din ålder.
-Jag bryr mig inte! -Det är viktigt.
Jag gör det inte!
Om du ber mig en gång till, tar jag in på motell!
Matty, varför är du emot att göra koloskopin?
Herregud. Inte du också.
Du. Jag vet att det är läskigt att tänka på vad de kan hitta.
-Men tidig upptäckt är bäst… -Tror du att jag oroar mig för cancer?
Får man cancer slipper man betala skatt.
Det är inte sant.
Inte om liberaler får som de vill. Jag säger bara, skaffa din cancer nu.
Skippa skitsnacket och säg sanningen.
Varför vill du inte göra koloskopin?
När de söver en har man ingen kontroll.
Okej? Man kan säga saker utan att minnas det.
Jag vill inte säga saker.
Herregud. Finns det saker du inte säger?
Jag bara… Jag vill inte att nån ska veta mina hemligheter.
-Vilka hemligheter? -Jag har hemligheter.
Vad fan bryr du dig om vad en läkare tycker?
Läkare pratar.
Det är en liten stad. Jag vill inte förstöra mitt rykte.
Du är portad från Dunkin' Donuts.
Lyssna på mig. Du måste göra det här.
Okej? Får du tjocktarmscancer för sent är du död.
Du skulle lämna John och Suse.
Vill du verkligen göra det?
Okej. Jag går dit.
Toppen.
Men du måste följa med mig.
-Till din koloskopi? -Ja.
-Varför? -För att,
när de drogar mig, om jag börjar säga nåt om Vietnam,
måste du föra oväsen.
Varför? Det som hände i…
La, la, la! Så där.
Fattar du? Nej, det gör du inte. Nu övar vi.
Det är jag. Du är läkaren.
Hej, doktorn. En gång i Vietnam…
-Okej? Det är din tur. -La, la, la.
Du måste vara högre och snabbare. Kom igen. Igen.
-Igen. En gång i Vietnam, doktorn… -La, la, la…
Fortsätt. En gång i Vietnam.
Högre. En gång i Vietnam.
Fortsätt.
-Jag försöker! -Det var en gång i Vietnam!
Fortsätt. Jag ska avslöja mina hemligheter!
Vad är det som pågår här?
-Jag ska göra koloskopin. -Ska du?
Tack gode Gud.
Åh, jag… Det känns som julafton!
Jag vill bara att familjen ska veta att från och med nu,
satsar jag på total alkoholism.
Du. Är jag galen?
Jag vill ringa Clive och säga att det gick bra.
Jag vet. Jag med.
Han pluggade så hårt inför provet.
Han borde veta att hans pappa är stolt över honom.
Ja. Men,
vill vi visa att allt vi bryr oss om är betyg?
Han kan inte leva upp till våra förväntningar om vi inte har några.
Jag vill att det ska gå bra för honom, inte för oss.
-Vi ringer honom. -Okej.
-Hallå? -Hej, Clive.
-Det är din pappa. -Pappa.
Vet du vad? Jag fick toppbetyg på provet.
Jag fick C+.
Vad sägs om det? Bra för dig, mästaren.
Toppen. Det är inte toppbetyg,
-men wow, bra jobbat. -Du.
Jag vet att du är upptagen, men jag fyller år på lördag
och jag undrar om vi kan träffas?
Ledsen, kompis. Jag har en jobbgrej.
Jag önskar att jag kunde träffa dig en gång.
Jag vet. Jag med. Men det är ett viktigt uppdrag.
Vi hittade en terroristbas under rullskridskobanan,
så vi går under täckmantel som kokainlangare.
Om vi hittar kärleken, tar vi den.
Men kanske nästa år?
-Ja. Visst. -Och…
Bra jobbat på provet.
-Okej, vi hörs senare. -Hej då, pappa.
Det känns hemskt att svika honom igen.
Ja, vi måste gottgöra honom. Vet du vad?
Hans pappa måste skicka en fin födelsedagspresent.
Vad sägs om det här?
Sega Genesis?
-Jag vet inte. -Varför inte?
Jag är rädd att han ska sitta på sitt rum istället för att leka utomhus.
-En basebollhandske då? -Han gillar inte sport.
Men vi kan uppmuntra till det.
Baseboll är din dröm, inte hans.
-Fan. -Jag bara…
Lyssna. Det är hans 17-årsdag.
Han är snart vuxen. Vi har inte många såna kvar.
Du försöker alltid skämma bort honom.
Du kan inte köpa hans kärlek.
-Det gör jag inte. -Jo, det gör du.
-Du försöker köpa hans kärlek. -Kom igen!
Du är aldrig hemma.
Du är för sträng mot honom!
Nån måste vara den elaka polisen.
Det är taskigt av dig att alltid dumpa det på mig.
Vet du vad? Inget av det här spelar nån roll,
för vi har bara 20 dollar.
Ja, du har rätt.
Vad ska vi göra?
Var är herrkläderna?
Okej, det är bra. Gör dig redo.
Okej, sväng höger.
Det här är så jävla dumt. Jag kan väl ta på mig rocken själv?
Extra längd, Johnny.
När man är lång, tror folk att man bestämmer.
Du. Du kan väl ta ledigt resten av dagen?
Oj. Tack, långa arbetsledare.
-Ser du? -Åt vilket håll ska jag?
Okej. Rakt fram, sen svänger du.
Prata högre. Dina fötter blockerar mina öron.
Skarp vänstersväng! För helvete! Jösses!
-Vad fan var det? -Gå bara rakt fram.
Säg till när jag går in i…
-Se upp! -Åh, för helvete!
Du måste varna mig.
Okej, det är bra. Gå. Vi klarar oss en stund.
-Jag har ont i huvudet. -Det här kommer att bli ett problem.
-Vad? -Helvete! Skit!
-Vad är det? -Gå inte ditåt.
-Ska jag vända mig om? -Vänta, det finns mer skit där.
Helvete! Skit!
-Snabbt, sidledes. -Vilken sida?
Gå sidledes. Titta!
Fan.
Kära nån.
Utmärkt jobbat. Du kan ta din lunch nu.
Vi stal den inte ens för vår skull.
Okej? Vi stal den för ett barn som inte har en pappa.
Och det är inte ens snatteri, eller hur?
Bra försök. Nu ligger ni risigt till.
Jag behöver era föräldrars telefonnummer.
Mina föräldrar är bortresta.
Jag har inga föräldrar, för jag är en nalle som vaknade till liv.
Okej, hör på.
Det är viktigt för oss att vi hjälper honom.
Okej?
Har du aldrig haft nåt som var väldigt viktigt för dig?
Nåt som du skulle göra vad som helst för.
Du kanske ville bli Bostons bästa säkerhetsvakt.
Nej, jag ville aldrig bli säkerhetsvakt.
Jag ville bli skådespelare.
Det här blev precis mycket värre.
Skådespeleri är min riktiga passion.
När jag var i 20-årsåldern,
gjorde jag en amatörteaterproduktion av Pippin.
När showen var slut fick jag veta att John Rubinstein satt i publiken.
Herregud.
Som förstås var den ursprungliga Pippin.
-Jag tänkte säga det. Jävla… -Killen. Det är killen.
-Det kan du ge dig fan på. -Det är killen, wow.
Han kom faktiskt backstage efter showen.
Han kom fram till mig, och jag kan fortfarande se hans ansikte.
Och han sa: "Jag gillade verkligen showen. Ni var alla underbara."
Och jag tänkte: "Herregud. Vilket ögonblick."
Det är fantastiskt.
-Jag menar, jag var… -Kalla kårar.
-Bara att höra dig prata om det. -Ja, kalla kårar, eller hur?
Ja, det var han på riktigt.
Och att ha vänligheten att säga det, för jag spelade ju Pippin.
-Självklart. Ja. -Jag menar, du förtjänade…
Du, Bert, kommer inte att göra Pippin om du inte är Pippin.
Att ha vänligheten att säga: "Ni var alla underbara."
För resten av ensemblen var där med mig.
Så han kunde inte peka ut mig,
för det hade varit avvisande mot dem.
-Ja. Man kan inte göra så. -Javisst.
-Men han gav mig en blick.
John Rubinstein gav mig en blick som sa:
"Du är på väg mot berömmelse."
-Herregud. Wow. -Ja. Det sa jag också.
Jag antar att livet hade andra planer för mig.
Men det är okej.
Förlåt.
Det kändes jävligt bra. Eller hur?
Ja.
-Var det ett ögonblick vi hade? -Vänta, det var ett ögonblick.
-Ja. -Det var ett riktigt…
-Jag kunde inte… -Mänskligt ögonblick.
Här är nån som spelade originalrollen av Pippin.
Det var ett rep som bara vi såg som band oss samman.
-Alla tre. -Ja.
Alla tre.
Vi är en. Vi var en organism i det ögonblicket.
Mina fötter pirrar.
-Wow, tusen wow. -Ja.
-Ja. Tack. -Och ännu fler wow.
-Det var välanvänd tid. -Ja.
-Ja, vi fick mycket gjort. -Eller hur?
-Ja. -Ja.
-Ja, ni kan gå. -Vi kan gå, eller hur?
-Absolut. -Tack.
-Jag uppskattar det. Det var underbart. -Ja.
Vi går skilda vägar, men vi tar med oss en del av dagen.
Tack för att jag fick sjunga.
-Det var en jävla mardröm. -Det menar du inte.
Johnny, det här måste få ett slut.
Jag vet, det har spårat ur.
Jag bryr mig om Clive,
men vi beter oss som galningar.
Att uppfostra Clive är inte vårt ansvar. Vi måste berätta sanningen.
-Det kanske är dags att gå. -Ja.
Barnen sitter i snön.
MASSACHUSETTS ALLMÄNNA SJUKHUS
Jag gillar inte det här. Det var en dålig idé.
Kan du slappna av? Det ordnar sig.
Om du hör ordet Vietnam, så skriker du som om stället brann ner.
-Förstår du? -Ja. Herregud. Lugna ner dig.
God morgon, mr Bennett. Vi är redo att påbörja ingreppet.
Det här är min brorsdotter.
Hon kommer att vara med mig i rummet.
Jag är rädd att det inte är tillåtet.
-Vad fan menar du? -Det är emot sjukhusets policy.
Nej.
Nej, vänta lite. Du förstår inte.
Hon är…
Hon är alltid med mig på varje koloskopi, eller hur?
Ja. Jag älskar att titta på.
Och det är min halvfödelsedag i dag, så jag skämmer bort mig själv.
Intressant, men endast medicinsk personal får komma in.
-Jag är verkligen ledsen. -Ge oss en minut, okej?
-Lägg dig under båren. -Va?
Göm dig under båren.
Det gör jag inte.
Du måste vara i rummet ifall jag pratar!
Matty, de bryr sig inte om din dumma jävla hemlighet.
Okej? De är proffs.
-De har hört allt. -Jag litar inte på dem.
Man blir inte rumpdoktor, om man inte gillar skumma grejer.
Vissa av dem?
-Det är sexuellt för dem. -Det är inte sexuellt för dem.
Du får 300 dollar.
-Allvarligt? -Du gnäller alltid
om hur dyra dina läroböcker är.
300 dollar.
Du har blivit helt jävla galen.
Dr Fischer till operationssal 3.
Dr Fischer, operationssal 3.
Okej, mr Bennett. Räkna baklänges från 100.
Etthundra, nittionio, nittioåtta…
Okej, han har slocknat.
-Kom igen. -Okej, wow.
Vilken knäppis!
Killen ville ha sin brorsdotter med sig.
-Jag hörde det! -Galet.
-Det är bisarrt. -Absolut.
Claire, låt oss se vad vi har här.
-Herregud! -Jäklar, titta på den!
Hår på toppen. Det var nytt.
Usch. Hans stackars fru, va?
Det tänkte jag precis!
Jag måste vara ärlig. Det här är sexuellt för mig.
Vi måste berätta sanningen.
Han kommer att spöa skiten ur oss.
Nyckeln till att inte bli skadad i ett slagsmål är att hålla sig lugn,
som ett fyllo i en olycka.
Det är därför familjen Kennedy alltid klarar sig när de pajat bilen.
Du, Clive. Får vi prata med dig en stund?
Vad vill ni två idioter?
Det finns inget lätt sätt att säga det här.
Men… det handlar om din pappa.
Vad är det med min pappa?
Din pappa…
…bjöd in oss till din födelsedagsfest.
Och han sa att han också kommer.
Vi ville bara säga att vi är så glada att vara en del av det.
Vad pratar du om? Jag ska inte ha fest.
Han sa att han inte kommer.
-Det är för att det är en överraskning. -Ja.
-Åh, nej, jag förstörde den! Åh! -Åh, Teddy!
-Vi skulle inte säga nåt. -Fan!
Jag visste att han skulle komma!
Och det blir säkert stort om till och med ni två nollor är bjudna.
Ja, för fan!
-Vad fan är det med dig? -Jag vet.
Men såg du hans blick? Han är som Charles Manson.
Vad fan ska vi göra nu?
Han tror att hans pappa kommer.
Jag vet inte. Vi hittar nån som kan vara hans pappa.
Vem fan då?
Jag vet inte. En skådis eller nåt.
Fan.
Vi har ballonger och tårta.
Är han för gammal för en piñata?
Vi vill inte sätta ett slagträ i händerna på honom.
Bra tänkt.
-Hur gick det? -Det var en mardröm.
Matty, hur mår du?
Läkaren säger att jag är ren. Inget att oroa sig för.
-Det är inte allt doktorn sa. -Vad menar du?
Det var det äckligaste jag har hört.
Blaire, vad hände?
Matty tvingade in mig i operationssalen med honom.
-Så jag… -Blaire, vad fan?
…kunde tysta honom om drogerna fick honom att säga nåt om Vietnam.
Du får inte de 300 dollarna!
Jag bryr mig inte! Det här måste få ett slut.
Inget är värt det jag gick igenom i dag.
Vet ni var de lägger sonden när de är klara med den?
-Det gör jag. -Vilken hemlighet?
-Vad pratar hon om? -Glöm det, Susan.
Nej, Matty, det här är galet.
Du måste prata om det och gå vidare,
för jag tänker inte göra om det om fem år.
-Släpp det! -Vad gjorde du? Övergav plutonen?
Tog du bondpermis? Sköt du Bob Hope av misstag? Va?
Om det vore så väl. Det kan jag leva med.
Vad det än är, så förstår vi säkert.
Nej, det gör ni inte. Det var krig!
För Guds skull, Matty, vi är din familj! Berätta, för fan!
Jag runkade av en hund!
Vad i helvete?
Herregud.
Ni sa att ni skulle förstå.
Det var innan vi visste hur sjukt det var.
Ni har aldrig varit i krig! Saker händer!
Inte det. Varför runkade du av en hund?
Vems hund var det?
Min pluton slog läger i djungeln,
två kilometer söder om Do Lung-bron.
Vår hund Scout var med oss.
Han tuggade på middagsrester.
Min kompis Donnie och jag skulle precis börja nattskiftet,
när vi märkte…
Scout hade erektion.
Du var väldigt stilig då.
Låt mig göra det här, Susan.
Vi väntade på att den skulle försvinna, men det gjorde den inte.
Den hade fastnat.
Det kan vara farligt för en hund, särskilt i djungeln.
Den blir infekterad, han kunde ha dött.
Vi hade ingen sjukvårdare och jag var tvungen att göra nåt.
Jag försökte… lirka in den försiktigt.
Men den hoppade ut.
Så jag försökte igen. Det gick inte.
Tiden höll på att rinna ut.
Hunden hade nosat upp fler landminor än jag kunde räkna.
Han hade räddat våra liv, så jag var tvungen att fortsätta.
Det var då det hände.
Det lät som han skällde, men… det var lyckligare.
Sen gick han tillbaka till maten.
Donnie och jag hade ingen ögonkontakt under resten av kriget.
För Guds skull, säg nåt.
Ni soldater gav så mycket.
Jag…
Jag tycker att du gjorde det rätta.
Väldigt heroiskt.
Ja.
Bra jobbat, pappa.
Du gjorde det där, så att vi inte behövde göra det här.
Ledig, soldat.
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN CLIVE
Okej. Testar.
-Ett, två, tre. -Ja, jag hör dig.
-Vad fint. -Jag mutade en tekniker i skolan.
Kom ihåg att ha den andra på,
-så att vi kan höra dig och Clive. -Okej.
Vi ska säga till dig vad du ska säga allt eftersom.
-Och om det är… -Okej.
Det vore bra om ni inte ger mig specifika repliker.
-Va? -Ja, bara…
Säg vad ni vill säga,
så tolkar jag det som en skådespelare.
Jag tänkte skaffa en kaffevagn till inspelningen, men glöm det.
Säg mig en sak. Var kom jag ifrån?
Precis innan jag träffar Clive, var var jag?
Du var här och pratade med oss.
Nej. Nej, inte jag.
Karaktären. Var var karaktären?
Det påverkar hur jag spelar scenen.
Han spelade Pippin på Broadway!
Nej, han var hemma.
-Han sörjde sin frus missfall. -Herregud.
Ja. Jag gillar det. Du är bra.
Du borde ge dig in i branschen.
Vad fan är det för fel på dig?
Vad? Vi gör en sån här, och sen försöker vi på ditt sätt.
Okej? Herrejävlar.
Ja, om nån annan också behöver en drink.
Vad fan pratar du om, Derek?
Clive?
Pappa?
Är det du?
Det är jag, min son. Jag är tillbaka.
Pappa. Jag kan inte tro att det är du.
Okej, det är bra. Och nu… Säg att du inte kan stanna.
Du har ett viktigt uppdrag i L.A.
En krypskytt försöker döda världens bästa surfare i Malibu.
Jag kan inte stanna länge.
Min fru och jag har drabbats av en tragedi, och hon behöver mig hemma.
-Ser du? Det låter bra. -Håll käften.
Har jag en styvmamma?
-Vad heter hon? -Catherine.
Hon är änka med ett jordbruk.
Hon har anställt mig som dräng på godset.
-Är det Pippin? -Spelar han?
-Han spelar Pippin. -Han…
Han spelar Pippin.
-Spelar han Pippin? -Vad fan?
För helvete, ingen Pippin!
Jag trodde att du var legosoldat.
Du sabbar det här, din jävel!
Clive kommer att spöa skiten ur honom.
-Clive! -Mamma.
-Helvete! -Herregud.
Vad händer? Vad är det här?
Mamma, vad gör du här?
Jeff Driscolls mamma sa att du hade fest här i parken.
Varför sa du inget?
Fan.
Mamma, titta.
-Pappa är här. -Avbryt. Stick därifrån, för fan.
Vad pratar du om? Det är inte din pappa.
Säg att det inte är din mamma.
Jag hatar att ge andra skådespelare synpunkter,
men du kommer in så snabbt, du ger inte ger dig själv en väg.
Vem fan är du?
Okej. Jag kan inte jobba så här.
Låt mig gissa, hon är producentens flickvän.
-Skitsnack. -Vänta, mamma.
-Jag kommer tillbaka. -Det var en bra anmärkning hon fick.
-Hallå! -Gick alldeles för långt.
Vad fan är det som pågår här?
Är du inte min pappa?
Nej! Två killar betalade mig för att spela din pappa.
Men lyssna på det här.
Detta är den sämsta, mest oorganiserade produktion jag har varit med om.
John Rubinstein hade aldrig tolererat det här, och inte jag heller.
Jävla kuksugare.
Är det här nåt jävla skämt?
Helvete.
-Herregud. Vänta. -Clive, lyssna bara.
Okej? Bara…
Din jävel!
Tror du att du kan jävlas med mig och överleva?
Jag ska slå in skallen på dig!
Ni är döda. Båda två.
Ni är döda!
Vänta. Clive! Vänta lite.
Okej? Lyssna på oss innan du dödar oss.
Förlåt att vi ljög och sa att vi var din pappa.
Men tänk efter. Vad är en pappa?
Nån som tror på dig.
Nån som hejar på dig.
Nån som är stolt när du jobbar hårt och vinner.
-Vi gjorde det. -Vad menar du?
Vi sa att du skulle klara matteprovet.
Kändes inte det bra?
Och när du fick ditt B minus, vilken förbättring.
Vi var där och hejade på dig.
Vi uppmuntrade dig att nå din fulla potential.
Vi gjorde allt det. Kändes det inte bra?
Kändes det inte bra?
Jo.
Det gjorde det.
Du har verkligen vänt på saker. Dina betyg är bättre.
-Du ler mer. -Gör jag?
Alla killarna i träslöjden säger det.
Jag har funderat på att ta gitarrlektioner.
Hörde du?
Han funderar på att ta gitarrlektioner.
-Det är fantastiskt. -Du.
-Vi ska gå på alla uppträdanden. -Verkligen?
Absolut. Vi ska ingenstans.
Kom hit.
Vi är så jävla stolta över dig.
Så där ja.
Okej. Ta det lugnt, Lennie.
Döda inte kaninen. Okej.
Åh, okej. Du.
-Vad sägs om lite tårta? -Ja!
Och nåt nyttigt.
Underminera mig inte inför honom.
Kom. Nu går vi.
Vi borde försöka få en till.
Undertexter: Zina Jasim