Tack, kompis.
Jag brukade tänka att texten till den här låten
var att jag ville rocka hela natten och en del av varje dag.
Att de bara skulle rocka en del av dagen
och ta sig tid för saker som måltider
och tid med familjen och barnen.
Det händer mycket i den här låten.
Det är en rock'n'roll-låt
om att vilja njuta av en rock'n'roll-låt.
Gör det den till en rock'n'roll-låt?
Vet du vad? Nu blir det djupt.
-Redo att bli golvad? -Utmana mig.
Låten "The Monster Mash" handlar om en dans
som heter "The Monster Mash"
som är baserad på en låt som heter "The Monster Mash"
som inte är låten "The Monster Mash".
-Herrejävlar. -Ja.
Jag vill inte vara hög längre.
Ungar ställer till det, eller hur?
En gång, när han var åtta, stal John en varmkorv från affären.
Han la den i fickan och den åkte in i tvätten.
Nej.
Den kom ut hel.
Är det inte otroligt?
Gud log mot oss den dagen.
Domaren
För Guds skull.
Susan!
Herrejävlar.
Dog vi precis?
Ja, jag tror det.
Jag tror att vi dog.
Förlåt, Matty. Jag kopplade in äggvispen.
Varför använder du den när jag tittar på Star Search?
Jag bakade ju brownies.
Nu vet jag inte vilka de nya stjärnorna blir.
Jag behöver inte göra klart dem. Jag slänger bara bort smeten.
Om du redan har börjat med dem
kan du lika gärna avsluta.
Okej.
Jag ska kolla strömmen.
Ur vägen, Johnny.
Herregud.
De kan se oss.
Vi måste vara vid liv.
En ny chans.
Den här gången är du den söta och jag den sexiga.
Okej.
Strömbrytaren är trasig.
Verkligen?
-Matty, är det bra? -Nej, strömbrytaren är förstörd.
Jag måste ringa killen i morgon.
Så vi har inte ström förrän i morgon?
Precis, Susan. Det är vad det betyder.
Det här är inte så illa.
Vi kan tända några ljus. Spela några spel.
Kanske läsa högt ur våra favoritböcker.
Eller så kan vi ta en penna
och ringa in delarna på varandras kroppar
som vi tycker behöver förbättras.
Det låter roligare.
Håll käften, hörni.
Suse, ja, det låter som en bra idé.
-Vi hämtar spelen. -Okej.
Var försiktig, Blaire.
Det finns en pistol här nånstans, men jag minns inte var.
-Det är betryggande. -Nu ska vi se.
Jag tror att det finns ett Trivial Pursuit-spel i en av lådorna.
Varför är golvet vått?
Ja, vi skulle ju fixa det,
men jag gillar att svalka fötterna här på sommaren.
Herregud.
Åh, raring.
-Okej. -Så där ja.
Allt fungerade precis som det skulle.
Inte när jag var där nere. Vad ska jag säga?
Det är okej, älskling. Vi fattar att du var rädd för spindeln.
Vad fan pratar du om?
Det var en spindel på skåpet. Han har alltid varit rädd för spindlar.
Va, tänkte du bara låta oss sitta här
och läsa högt ur böcker?
Fan ta er alla.
Matty, varför?
Jag är inte rädd för den spindeln, Susan.
-Strömbrytaren fungerade inte. -Tja
Jag går till Trammel.
Och han fegar ur, som alltid.
Vad fan ska det betyda?
Varje gång du förlorar ett gräl, går du.
-Du går bara ut genom dörren. -Matty, du kan inte gå.
Du har inte bajsat än i dag.
-Herregud, Susan. -Läkaren säger
att om det har gått mer än två dagar måste du ringa honom.
Jag gjorde det i går. Det var bra.
-Som en hönsmamma som vaktar sitt ägg. -Titta på det här.
När han kommer tillbaka måste alla be honom om ursäkt
för att han manipulerar allt
så att det blir han som är offret.
Ja, jag är ledsen.
Jag borde inte ha sagt nåt.
-Förlåt. -Nej. Det är det här jag pratar om.
Okej? Det är han som gnäller.
Han borde be dig om ursäkt.
Jag borde inte ha skämt ut honom.
Det är gulligt att du är rädd för spindlar.
-Jag är inte rädd för spindlar! -Det här är så sjukt.
Det här är ett klassiskt, dysfunktionellt, sjukt vitt slödder-äktenskap.
-Va? -Vad menar du?
Din fru försöker prata med dig och du avfärdar henne som en idiot,
och du gör det hela tiden.
-Susan, är jag en skitstövel? -Självklart inte, Matty.
-Du är veteran. -Ser du?
Tror du att de skickar en skit till Vietnam?
Blev inte du avskedad utan vitsord?
Jag blev varken avskedad utan vitsord eller med heder.
-Hur fan funkar det? -Precis som jag sa.
Så armén sa i princip:
-"Det är inte ditt fel." -Det stämmer.
"Vi är nog inte redo
-att ha nån i armén än". -Ungefär så.
"Armén vill bara fokusera på armén ett tag."
Ser du? Han fattar.
Moster Suse, han är så respektlös mot dig,
och du står aldrig upp för dig själv.
Ni behöver äktenskapsrådgivning.
-I helvete heller. -Vad är det?
Är du rädd för terapi också?
-Skit också. -Nu jävlar.
Jag betalar ingen psykolog 80 dollar för att visa mig bläckplumpar
som ser ut som präster med kuken ute.
Du gör redan framsteg!
Jag har ett förslag.
Jag har sparat lite pengar genom att jobba extra på kaféet.
Så min julklapp till dig och Susan i år
är att jag betalar för äktenskapsrådgivning.
Ni behöver bara dyka upp.
-Matty, kan vi göra det? -Herregud, Susan.
Vad skulle vi ens prata om?
Vi kan prata om hur mycket vi älskar varandra.
Vet du vad?
Visst. Vi går.
För att visa att du snackar skit och att vi har ett bra äktenskap.
Vet du vad? Vi kan gå nu.
Han har inte öppet nio på kvällen.
Nu börjar skitsnacket!
Den mest kända singulariteten i Frosts dikt
är upprepningen av: och mil att gå innan jag somnar".
Det syftar inte på sömnen, utan på döden och den överväldigande
Är det något du vill dela med klassen, miss Lyons?
Vi undrade bara om dina byxor är stora nog.
Ursäkta?
Det verkar bara som
att det är en liten modekris på gång.
Hittade du dina byxor på hittegodsavdelningen?
Ja, de här byxorna är lite stora.
De var min pappas.
Varför har jag på mig min döda pappas byxor, undrar du?
För att jag har flyttat tillbaka till min mor.
Min fru lämnade mig för en squashlärare.
Nöjd nu?
Ta det lugnt. Det var ett skämt.
Jag skulle gärna ta det lugnt, Erin.
Verkligen.
Men vet du vad? Livet har andra planer för mig.
Min fru säger att han har ögonkontakt med henne när de älskar.
Med mig är det antingen ögonkontakt eller erektion.
Man måste välja en.
Dumma mig, jag trodde erektionen var rätt val.
Jag hade 50 procents chans, eller hur?
Hon vill ha ögonkontakt.
Och nu när jag har flyttat tillbaka till mamma
måste jag onanera i badrummet för att min säng gnisslar.
Men om du frågar min ex-fru
är toaletten där mr Georges sperma hör hemma!
Det var ett skämt, Erin!
Mr George.
Kan vi prata på mitt kontor?
Undrar vad det handlar om.
Läs sidorna 81 till 96.
Jag skojar. Jag bryr mig inte.
Det räcker med känslomässigt trauma för i dag.
Ni kan väl gå hem tidigt?
-Det där var galet, va? -Ja, hejaklacksledarna är elaka.
Är det vad du fick ut av det?
-Vi fick i alla fall ledigt. -Gatuhockey?
-Gatuhockey. -Ja, för fan.
Okej. Nu gäller det.
-Du ska få stryk. -Dra åt helvete, Bobby Orr.
Gör ditt bästa.
Bennett misslyckas i de fem sista sekunderna.
-Det här är skamligt. -Fan.
Titta på alla besvikna välgörenhetsungar
som bara ville se Bruins vinna.
-Teddy, låt mig -Vilken chock,
som underblåser en ilska som fansen tar ut på sina fruar.
-Och jag måste säga, Don -Tyst!
-Okej? Jag måste fråga dig en sak. -Vad?
Tycker du att Blaire har rätt?
Har mina föräldrar ett sjukt äktenskap?
Det är en svår fråga, Johnny.
Var hittade du hockeyutrustning i björnstorlek?
Jag vet inte.
Och om de har problem, är det mitt fel?
Vad kan jag göra?
Jag brainstormar bara,
men om du skadar dig kanske de lär sig en läxa.
Det tänkte jag inte på.
-Då skulle jag ta hand över smärtan. -Precis.
Bara jag vet vad jag förtjänar och jag skulle ge mig själv det.
Ja. Jag börjar först nu se sprickor i det här.
Hur gick det?
Jag betalade 80 dollar för den sessionen. Drog du bara?
Kvacksalvaren var ute efter mig direkt när jag kom in.
Vet du vad han sa? Han sa att jag var självisk.
-Vilken chock. -Han sa att jag måste kompromissa mer.
Kan du fatta vilken jävla skit?
Jag jobbar 60 timmar i veckan bara för att ha tak över huvudet.
-Han jobbar mycket. -Ser du?
Hon fattar ju!
Allt jag gör, gör jag för dig.
Vänta. Så du säger:
"Säg inte att det inte är värt ett försök."
-Precis. -"Jag kan inte hjälpa det,
det finns inget jag vill mer?"
Ser du?
Du vet att det är sant.
-Gud. -Herrejävlar.
-Vad är oddsen? -Ofattbart.
Det är helt otroligt.
-Vad? -Det är Bryan Adams.
Jag Vilken upplevelse.
Matty, hela poängen med det här
var att du skulle få ett objektivt perspektiv på äktenskapet.
Han var inte objektiv!
Han höll med om allt hon sa och sket på allt jag sa!
Låt mig reda ut.
Ingen är objektiv om de inte håller med dig hela tiden.
-Jag fattar. -Killen är en snobb från Harvard.
Han förstår sig inte på vanliga killar.
Bartendern på Trammel tycker alltid att jag har rätt.
I går kväll sa han till mig: "Du har fått fram din poäng.
-Du kan gå hem nu." -Okej.
Nu löser vi det här.
Om dr Feldstein inte är objektiv, vem är det då?
Vem skulle du acceptera som neutral skiljedomare?
Nån utan nån jävla agenda.
Som Ted.
Ted?
Ja. Han är en bra kille, håller sig för sig själv.
Han är neutral.
Det är en intressant idé.
Du skulle acceptera Ted som en skiljedomare.
Absolut.
Skit samma. Vad säger du, Ted?
Om vad?
Förlåt, jag gjorde ordlekar.
För åtta tjog och sju kukar sen.
-Det är bättre än den riktiga. -Fokusera.
Är du villig att lyssna på Susan och Matty
och göra en objektiv bedömning?
Menar du som en terapeut?
Inte terapi.
Bara Lyssna.
Blaire, det är okej om han inte vill.
Jag kan titta på Oprah
så kanske de har ett ämne som passar mig.
Kan du göra det?
Med Abraham Lincolns ord:
"En diarré delad mot sig själv kan inte Johns snopp."
Kom igen.
-Skriv inte det. -Okej. Jag raderar det.
-Kostymen var inte nödvändig. -Blaire
Snälla. Johnny är min bästa vän.
Han kan vinna på det här. Så jag gör det ordentligt.
Nu. Vi börjar med grunderna.
Skulle ni säga att ert äktenskap är sexuellt tillfredsställande?
-Va? -Hur ofta skulle du säga
att ni har samlag?
Du får inte veta det.
-Vi kan väl hålla oss till -Var sjätte månad.
Var sjätte månad.
Analt, då?
-Kompis. -Herregud.
Vi gillar när rummet är rent, ja.
Hon sa ja.
Jättekul.
Okej, nu vill jag att ni ser på varandra
och säger det elakaste ni kan komma på.
Ted, du kan väl fråga dem något produktivt?
Som hur de träffades.
Vad som drog dem till varandra.
Okej.
Matty, vad drog dig till Susan?
Hennes oskuldsfullhet.
Okej.
-Vad? -Jag trodde
Jag har redan skrivit
Det är okej. Susan
Hans hjärta.
Hans hjärta?
När Matty och jag träffades
köpte han biljetter till Simon and Garfunkel.
Det var fredag och han hade jobbat sen kl. 06.00.
Stackars Matty var så trött.
Finns det nåt botemedel mot trötthet är det Simon och Garfunkel.
Vi hade aldrig sett dem på nära håll.
När vi kom dit insåg Matty att Garfunkel var en man.
-Så vi var tvungna att gå. -Vänta, varför?
Två män borde inte sjunga stämmor.
-Jag trodde du gillade Hall and Oates. -Det är annorlunda.
-Varför? -För att de sjunger unisont.
Eller så turas de om.
-Det är okej. -Crosby, Stills and Nash då?
De är okej just nu, men jag håller ett öga på dem.
-Du är en komplicerad man. -Jag väntar fortfarande på kärleksdelen.
Vi satte oss i bilen.
Matty körde hem och hämtade sin skivspelare
och tog mig till Boston Common.
Vi hade picknick på gräsmattan och lyssnade på Sonny and Cher.
Han köpte mig en ros
och dansade med mig på gräset.
-Minns du det? -Det är klart.
Matty.
-Gjorde du det? -Ja.
Hon var vacker.
Hon var en smart collegetjej.
Jag ville imponera på henne.
Ser du? Jag är en bra kille.
Psykologen hade fel, så alla kan dra åt helvete.
-Jag visste inte att du gick på college. -Inte jag heller.
-Vad studerade du? -Jag skulle undervisa.
Skulle du bli lärare?
Susan, det är fantastiskt.
Jag hade fått mina betyg och var redo att söka jobb.
Sen gifte jag mig.
Varför kunde du inte göra båda?
Det verkade inte praktiskt.
Med matinköpen och tvätten och
Har du funderat på att börja igen?
-Du skulle vara toppen. -Nej.
Det var länge sen.
-Nej, det kan jag inte. -Jag tror verkligen att du klarar det.
Herregud. Hon är inte intresserad.
Ska jag göra chokladmjölk?
-Ja. -Ja. Chokladmjölk.
-Chokladmjölk. Ja. Nej. -Susan, för Guds skull.
Terapin är över. Vi gör chokladmjölk nu.
Kom igen.
Den här kvinnan gör allt för oss i huset
och ingen gör ett skit för henne.
Och nu sitter hon här och berättar nåt viktigt
Skitsnack. Jag gör massor.
Du?
-Vad gör du för Susan? -Jag betalar för allt hon äger och äter.
Vad sägs om att vi funderar på vad Matty just sa
medan Susan fixar chokladmjölk?
Jag hämtar den åt dig.
Jag har bevisat att äktenskapet är perfekt.
Jisses.
Jag kunde inte säga det inför dem, men de blev utsatta för övergrepp.
Hörni.
Tro det eller ej, men det gick bra.
-Verkligen? -Ja.
Susan har ingen identitet utanför familjen.
Hon är en fru. Hon är mamma.
Men det är allt.
Hon kunde vara så mycket mer.
Och det märks att innerst inne vill hon vara det.
Fattade du det av att hon sa hon gör analt?
Du borde vara låtsasterapeuten.
Jag fattar, Blaire, men vad ska vi göra?
Jag vet inte än.
Men vi måste hjälpa henne att hitta sin röst.
Vi är de enda som kan göra det.
Jag håller med, Blaire.
Narcissist med vanföreställningar.
Ursäkta?
Minnesanteckning. Sluta säga vad du skriver.
Titta på henne.
-Hon är så jävla snygg. -Ja.
-Synd att hon är en bitch. -Jag bryr mig inte.
Hon kan behandla mig så. Hon får ändå runka av mig.
Du borde berätta det, hon vill säkert höra det.
Okej, dra åt helvete.
Nej, alltså, vilken fjäder i hatten för henne.
Bara hypotetiskt. Om hon frågade, skulle jag säga "ja".
Hon säger det till sin vän nu.
Hon säger: "Ser du ungen där borta i Leejeans?"
Jag vill ge honom orgasm. Men låter han mig göra det?
Hej på er.
-Hej, Andrew, Polly. -Hörde ni vad som hände med mr George?
-Nej, vad då? -Han fick sparken.
Det var som fan. Varför?
Han skrek åt sin egen kuk i lärarrummet.
Så det var det som lät?
Ja, jag hörde skrik därifrån i går.
Får jag inte knulla?
Du får inte kissa!
Har de en ersättare?
Jag vet inte.
De försöker hitta en vikarie.
-Teddy -Vad är det?
De letar efter en vikarie.
-Ja, och? -Mamma, då?
-Susan? -Ja. Varför inte?
Minns du vad Blaire sa?
Ingen gör nåt för henne.
Ja, men vill du att din mamma ska undervisa din klass?
Minns du vad som hände Todd Green?
Han skrek hej då till sin mamma
och nu måste han äta lunch med vaktmästaren.
-Bryr mig inte. -Folk skiter i hans skrivbord.
Teddy, vi måste försöka. Vi pratar med rektorn.
Jag måste erkänna att vi sitter lite illa till.
Har mrs Bennett någon undervisningserfarenhet?
Nej. Men hon har all kunskap.
Jag förstår.
Det var hon som lärde mig att gå på toaletten själv.
Ja. Augusti förra året, va?
Håll käften. Dra åt helvete.
-Okej. Jag vet fan inte. -Förlåt.
Vet du om din mamma är villig att ta sig an det här
på obestämd tid?
Hon har alltid velat bli lärare.
Men hon hann inte. Hon var tvungen att tvätta.
-Det är mycket tvätt, så -Jag vet att hon skulle göra ett bra jobb.
Vad sägs om det här?
Du anställer henne, och nästa gång det är möte mot droger
och de vill ha frågor
ställer jag en fråga.
-Teddy, gör det inte. Är du galen? -Tyst, John. Tyst.
Jag ska ställa en fråga.
Ingen har nånsin ställt en fråga på samlingen.
Jag ska ställa en.
En riktig fråga?
Ja. Inte: "Får vi se dina bröstvårtor?"
En riktig fråga.
"Hur kan jag se till att min skola förblir drogfri?"
Vem ska jag berätta för om jag misstänker att nån knarkar?
Herregud.
-Det är inte värt det. -Tyst!
Håll käften! Det här är för Susan!
Du har ditt avtal.
Må Gud förbarma sig över din själ.
Stick härifrån innan jag spöar dig själv.
-Ja. Tack. -Tack.
-Tack så mycket. -Tack.
Jag älskar det här jobbet.
-Det är en monster mash. -Det är en monster mash.
Vad tycker du? Är det en hit?
Jag sa ju det.
Det finns redan en "The Monster Mash".
Nej, Blaire. Titta på diagrammet igen.
Den här låten, "The Monster Mash"
inspirerades av dansen "The Monster Mash".
Men låten "The Monster Mash"
som handlar om dansen "The Monster Mash"-
som inspirerades av låten "The Monster Mash"
är inte låten "The Monster Mash".
Okej? Den låten existerar inte i vårt universum.
Ända sen 1962
har vi levt i den yttre cirkeln utan att veta om det.
Teddy och jag har skrivit låten "The Monster Mash".
Den tar vår verklighet till den innersta kretsen
för första gången i kosmos historia.
Vi behöver bara 2 000 dollar för studiotid.
Jag sparar tid åt er nu.
1993 kommer ingen att bry sig
-om en låt som heter "The Monster Mash". -Varför inte?
För att all bra musik nu handlar om skit som spelar roll.
Folk med riktiga historier. Lyssnar ni inte på hip-hop?
Okej. Men det här?
-Det är en monster mash. -Det var en monster mash.
Det är svårt att vara svart.
John.
Hej, mamma.
Rektorn ringde precis.
Jaså?
De vill att jag tar över efter mr George.
-Gör de? -Ja.
Och John, de sa att det var din idé.
Är det sant?
-Är du arg? -Nej.
Nej, jag är bara överväldigad.
Du tänker väl göra det?
Jag vet inte. Jag
Herregud.
Du måste säga ja. Det här är din chans.
Om jag jobbar,
vem ska då släppa in brevbäraren för att låna toaletten?
Lyssna på mig.
Det här handlar om dig.
Att göra något för dig själv.
Om det är vad du vill.
Det handlar inte om mig.
Det handlar om vad du vill.
Det här var din dröm. Kom igen.
Du måste ge dig själv en chans att följa den.
Skäms du inte över att din mamma undervisar din klass?
Jag går redan runt i skolan med en björn.
Jag klarar mig nog.
John
-Okej. -Tack.
-Herregud, mamma. -Tack så mycket.
Jag är så glad.
Jag är så rödflammig.
Jag ställer mig i källarvattnet.
John. Gjorde du det för henne?
Ja.
Du sa att ingen nånsin gör nåt för henne, så
Ja. Allt handlar inte om att röka gräs,
eller leta på världens stränder efter den perfekta vågen.
Vi bryr oss.
Det är mer och mer troligt
att ni två inte är totala idioter.
Jag är okej.
Susan, ut ur källaren!
Jag tittar på tv!
God morgon, allihop.
Hej.
Jag är er vikarie, mrs Bennett.
Ja, för fan. Bra början.
Jag är ny på det här, så jag hoppas att ni har tålamod.
Jag hörde att ni studerar amerikanska poeter från tidigt 1900-tal?
Stämmer det?
Ja. Ja, det stämmer.
Okej, bra. Nu ska vi se.
Det ser ut som om mr George slutade med T.S. Eliot.
Ja?
Okej. Tja, ni Ni vet
Jag har en speciell plats i mitt hjärta för T.S. Eliot.
Han skrev underbara dikter om katter.
När jag var liten
och blev sjuk och låg hemma i sängen
läste mamma dikterna för mig.
De fick mig alltid att må bättre.
Sa jag nåt roligt?
Menar du att du är en kattkvinna?
Jag Ja.
Ja, jag antar att jag är en kattkvinna.
Det förklarar blusen.
Blusen?
Ser den okej ut?
Ja, den ser bra ut.
Min mormor har gardiner i sitt badrum,
och jag tror att de kan ha samma mönster.
Vilket lustigt sammanträffande.
Låt henne vara.
Vissa av oss är här för att lära sig.
Var det inte du som ställde frågan på samlingen?
Många ville veta om läkemedlens långsiktiga biverkningar.
Mrs Bennett, valde du blusen själv?
Ja.
-Cats: de knepiga katternas bok. -Valde du kjolen själv också?
Ja. Är det nåt fel på min kjol?
Jag menar
Inte om du inte tycker att Marshalls är för dyrt.
Du, Erin?
Hej. Ted.
Vi har aldrig pratat, men jag känner till dig.
Jag tycker att Susan gör ett bra jobb.
Det här är ett bra tillfälle att berätta
att vi känner till näsoperationen förra året.
Ingen missade det, för vi minns alla före operationen
att du försökte kyssa en kille och petade ut hans öga.
Och alla i stan vet det här utom du, att din pappa är egentligen din farbror.
Vilket kan ha sabbat dig
och orsakat ätstörning,
vilket inte är hemligt, för alla hör
att du kräks på toan.
Och jag fick nyligen reda på att du är oskuld,
vilket är intressant för du ljög om det också.
Så jag hoppas att du ger din pojkvän oralsex
för då har du nåt i strupen
förutom fingret.
Var det allt?
Herregud, Teddy.
Förlåt. Vi gör inte tillräckligt för Susan hemma,
så jag kände mig tvungen att säga det.
Tja.
Varsågod, Susan.
Varsågod och läs J. Alfred Prufrocks kärlekssång.
Jag är strax tillbaka.
Innan mrs B. brydde jag mig inte om att läsa.
Men hon öppnade mina ögon.
De här dikterna är precis som raplåtar.
Åh, raring.
-Är du okej? -Jag är en total jävla förlorare.
Åh, raring, nej. Det är du inte.
Du är en väldigt speciell tjej.
Jag bara vet det.
Jag är en jävla katastrof.
Hela mitt liv är en jävla röra.
Du är 16.
Ditt liv har inte ens börjat än.
Du kan fortfarande vara vem du vill.
Förlåt att jag var en sån bitch.
När jag var i din ålder tyckte jag att mina öron var för stora.
Men så en dag
såg jag en bild i en tidning av en flicka med ett deformerat öra
för att hennes mamma rökte när hon låg i livmodern.
Det var hemskt.
Det var som en liten bit popcorn.
Sen insåg jag att jag kanske hade mer att vara tacksam för än jag visste,
för jag hade i alla fall båda öronen.
Jag tänker på tjejen i tidningen och jag bara
Jag hoppas att nån gav henne ett jobb
där hon inte behöver interagera med allmänheten.
Det är sjukt.
Alltihop. Varenda del av den historien.
Du är perfekt precis som du är.
Men det säger väl dina föräldrar varje dag?
Nej, inte direkt.
De är bara besatta av att lösa mordet på min bror.
De har ju också en dotter.
Vill du ha lite chokladmjölk?
-Nej, det är bra. -Okej.
Du är en trevlig dam, mrs Bennett.
Så?
Jag vill höra allt om det.
Du hade varit stolt över henne.
-Hon var så duktig. -Ja.
Jag hade problem med ett mattetal,
och sen gjorde hon om enheterna till saker från min gata, och jag fattade.
Det var en minnesvärd upplevelse.
Gud, moster Suse, jag måste bara säga att jag är så stolt över dig.
Du har velat det här i årtionden och nu är det gjort.
Jag visste inte att brodern blev mördad
när jag sa det där.
Du tog ditt ansvar och gjorde det.
Ja.
Vad är det?
Blaire, jag går inte tillbaka dit.
Gör du inte?
Nej.
-Varför inte? -Det är inte min grej.
Det fanns säkert några problem.
Men det här var bara din första dag.
Nästa gång blir det ännu bättre.
Blaire, jag är inte som du.
Du vill ha ut nåt annat av livet än jag.
För många år sen ville jag undervisa. Men nånstans på vägen
Det är annorlunda nu.
Jag beundrar hur stark du är
och vad du vill ha ut av världen.
Men det är inte den jag är.
Jag är nöjd med mitt liv.
Men ditt liv kan inte bara handla om chokladmjölk och Mattys avföring.
Jag pusslar ihop det nu
men tror du inte att all laktos är anledningen till
Blaire, jag ser det inte alls så.
Det bästa med min dag
var att hjälpa tjejen med näsoperationen.
-Det är en ful näsoperation. -Det är en ful näsoperation
och jag ville inte att hon skulle må dåligt.
Men bara att finnas där för henne fick mig att må så bra.
Det är min speciella kraft, Blaire.
Att hjälpa folk som behöver mig.
Att göra dem lyckliga gör mig lycklig.
Jag måste vara ärlig, moster Suse.
Jag förstår inte hur det kan räcka.
-Du vet att du kan göra både och. -Jag vill inte.
Jag är så ledsen. Jag menade inte att skrika.
Nej, det är okej.
-Är du okej? -Ja.
Herregud.
Matty, du haltar.
Min jävla gikt tar kål på mig.
Åh, nej, vill du att jag tar en titt?
Nej. Du vill inte se det här.
Min stortå ser ut som en groda som håller andan.
Förra gången var det en majskolv.
-Så det måste vara bättre. -Ja, men det gör ont som fan.
Matty, vi kan väl gå upp till sovrummet
så kan du visa mig din tå?
Okej?
Okej.
-Gud, så många steg. -Jag vet.
Jag vill bara säga
att jag inte godkänner den här sortens möjliggörande.
Om vi lärt oss något
är det att det viktigaste är Blaires godkännande.
Jättekul.
-Dra åt helvete. -Ja, rök på.
Det gör mig ledsen.
Att kvinnorna i moster Suzes generation kan vara nöjda med så lite.
Ja, jag vet vad du menar. Jag gillar inte de kvinnorna heller.
-De borde vara mer ambitiösa, som vi. -Men ni förstår väl vad jag menar?
Folk trampar på henne, men hon ler och fortsätter
att dammsuga golvet.
Hon bad dig dra åt helvete.
Uppdraget slutfört, va?
Det här kommer att bli en grej, va?
Att vi tre blir höga.
-Ja, verkligen. -Njut av ditt nya liv.
Fan.
Minns ni när jag var terapeut?
Undertexter: Zina Jasim