Det er sånn hun skal vise verden at hun overtar imperiet hans.
Hun vil drepe ham. Hun begår en feil.
Jeg må stoppe henne! Dette vil ikke gå bra.
- Jeg klarer det ikke. - Det er i orden.
Jeg vil det ikke.
Jeg forstår det.
Nei. Nei!
Vi er nødt, Raymond. Jeg beklager.
Nei...
Nei! Stopp! Jeg er FBI-agent.
Jeg jager en drapsmistenkt. Hopp ut, jeg trenger bilen!
Kom igjen! Kom deg ut av bilen!
Ring politiet! Han kapret nettopp bilen min!
Vi har selskap. Det er Ressler.
Rist ham av deg.
- Han drepte henne. - Jeg vet hva du vil gjøre.
Han skjøt nok ikke, men hun døde på grunn av ham.
Antakeligvis, men det blir bare verre hvis du dreper ham.
Hør på meg, Donald. Du er ikke i form til å kjøre. Ikke gjør dette.
MELLOM SØVN OG VÅKEN TILSTAND
Hei.
- Utrolig at det har gått to år. - Det føles som 200.
- Hvordan går det med Agnes? - Forbløffende bra.
Hun vil at vi på årsdagen skal feire Elizabeths liv, -
- ikke sørge over at hun døde.
Det er det vi skal gjøre i kveld. Du kan godt bli med.
Takk, men jeg kom hit for å be om fri i formiddag.
- Ta hele dagen. Jeg insisterer. - Takk.
Vi har gått igjennom fotoalbum. Vi fant dette.
Agnes ville at du skulle ha det.
Jeg er her hvis du trenger meg.
Åndenød, svekket åndedrettslyd, avvik i luftrøret.
Det kan være en punktert lunge. Området ser ut til å være skadet.
Vi må foreta en kanyledekompresjon.
Blodtrykket på 80 og synkende. Pulsen er 120. Lav oksygenmetning.
Gi oksygen uten overtrykk.
Lungen belaster hjertet. Han trenger et brystdren nå!
- Kom igjen! - Jeg forstår det.
Sjåføren han traff, opereres. Du må snakke med ham.
Men han er agenten min. Skadet.
Jeg liker ikke at dere skal sette håndjern på ham, som en skurk.
Du er forbausende populær.
- Hva med kvinnen jeg kjørte på? - Bedre. Hun kommer seg.
- Hun bør bli helt frisk igjen. - Bør bli?
Og dette? Er jeg fri, eller er henrettelsen utsatt?
Det avhenger av beslutningen til FBIs disiplinærnemnd.
Møtet blir når du skrives ut.
Det vil ha mye å si for om det vil bli reist siktelse.
- Vet de at jeg jaget en mistenkt? - Ja, og at du kjørte i rus.
- Reddington? Hvor er han? - Borte. Sporløst forsvunnet.
Telefonene er døde. Alle politietater er informert, men vi har ingenting.
Det er et tidsspørsmål før immuniteten oppheves -
- og spesialgruppen oppløses.
Bra. Da kan vi begynne å jakte på ham igjen.
Elizabeth skrev testamente. Charlene og jeg er utpekt til Agnes' verger.
Hun ville nok ønsket at vi så forover, ikke bakover.
Jeg skal prøve å gjøre det. Jeg håper at du også kan det.
Jeg har skrevet deg ut. Nå skal du hvile og få fysioterapi.
Vi ses på kontoret mitt om en uke.
Imens vil jeg snakke med deg om smertelindring.
Det trengs ikke.
Jeg vet at du har hatt problemer med avhengighet før.
Jeg var misbruker, ja. Jeg vil ikke bli det igjen.
Vi skal prøve å hjelpe deg.
- Du vil ha smerter en god stund. - Det går bra.
Å ta imot det jeg tilbyr, pillene og rådene, er bedre enn alternativet.
Som er å vente til det er så vondt at du går ut og kjøper det du får tak i.
- Du vil ikke gi meg dem. - Nei, det vil jeg ikke.
Men jeg kan ikke la deg gå uten. Kan noen hjelpe deg med å styre dem?
- Ja da, masse folk. - Jeg skriver ut oksykodon.
Jeg snakket med Rebecca Hagens, som leder disiplinærnemnden.
Hun har ventet på deg i en halvtime.
Jeg ba henne være mild etter alt du har gjort for landet, -
- men det er grenser for hva jeg får til.
- Hvor er du? - Jeg ser framover, ikke bakover.
- Fem minutter unna? Ti? - Du sa at Keen ønsket dette.
Hun ville ønsket at du skulle renvaske deg.
Det kan du gjøre hvis du kommer dit.
- Jeg vil ikke gå. - De tar skiltet ditt.
De kan få det. Jeg la det igjen sammen med tjenestevåpenet.
- Så det er alt? Du er ferdig? - Ja, det er jeg.
Hvis jeg blir, vil jeg jakte på ham. Bli mer besatt av ham og av henne.
Du har jobbet for hardt til at det skal gå sånn.
Ja, det har jeg.
Vi kan hjelpe deg igjennom dette, Donald. Vi kan hjelpe hverandre.
Alle har det vondt. Vi må stille opp for hverandre.
Jeg vet det. Jeg er lei for det.
BUSSTOPP
Hei, kompis. Skal du være med? Jeg har ikke hele dagen på meg.
Hei der. Sitt ned.
Hva skal vi gjøre? Trimme? Stelle det?
- Barber det bort. - Sikker? Du har dyrket en stund.
- Det er en solid markering. - Tro meg. Tiden er inne.
- Hei. - Velkommen til Liberty Falls.
Takk. Det virker som en fin, liten by.
Den er iallfall liten.
- Rom for i natt? - Det blir bra.
- Mamma! Det skjedde noe sprøtt! - Jeg hjelper noen.
Kaptein Krok fanget nettopp Wendy og de bortkomne guttene.
Han tok dem med til sjørøverskipet, men Peter Pan sover og vet ikke noe.
- De vil forgifte... - Theodore. Ikke nå.
- Du vil høre dette. - Jeg vet det. Ganske snart. Greit?
Jøss. Greit.
- Han har så livlig fantasi. - Det er i orden.
Han gjør lekser her iblant, men pleier å være stille.
Det er helt i orden. Angående rommet. Kan jeg betale?
- Ja, absolutt. Det blir 45 dollar. - Greit.
Rom fem. Det beste rommet vi har. Du ser bassenget... fra badevinduet.
Jeg vil gjerne gå til rommet nå.
- Takk. - Ja visst. Selvsagt.
- Whisky med is. Uten is... - Kan jeg skrive en regning?
Hvorfor ikke? Jeg er lettvint. Men det er det nok ikke lov å si mer.
Kanskje ikke i dine områder, men her er vi stolte av å være gammeldagse.
- Det virker som min type sted. - Tro meg, dette er ingens type sted.
- Hvor kommer du fra? - Der gresset er grønnere.
Men det er brunt.
Jeg drar til LA så fort jeg får råd. Jeg skal bli sminkør.
Jeg har min egen YouTube-kanal. Du bør se den. Det gikk fort. En til?
Vet du hvor jeg kan få tak i noe... sterkere?
- Jeg prøver å unngå sånne ting. - Jeg forstår. Da tar jeg en til.
Det blir 75 dollar til sammen.
- Behold resten. - Takk.
Hei der. Vivian sa at du ville ha stoff.
Vivian er veldig hjelpsom.
Møt meg på bakrommet. Fem minutter.
Ja vel. Hva er du ute etter?
Oksykodon, hydrokodon... Jeg diskriminerer ikke.
- For et sammentreff. Ikke vi heller. - "Vi"?
- Gi deg. Jeg vil ikke ha bråk. - Det er litt for sent nå.
Du gjør dette for lett for oss!
- Han har en iPhone også. - Ta alt.
Du ble jo som ny. Hvor skal du? Noe spesielt sted?
Noe sånt.
Er alt i orden? Det ser ut som om du har sett et spøkelse.
Ikke et spøkelse. Bare noen jeg kjente en gang.
- Er alt i orden? - Herregud. Hva fanken gjør du?
Jeg ville ikke ta på en død med hånden.
- Jeg er ikke død... - Hvorfor sover du i ganga?
Vet du at du blør i ansiktet? Mamma har et førstehjelpssett.
Du må tulle.
- Hva er det? - De rante meg.
Hvem da? Tyver? Sjørøvere? Så stilig!
Du burde ringe snuten. De kan hjelpe deg.
Hvor sjørøverne enn dro med sakene mine, så kommer de ikke igjen.
Så det var sjørøvere! Jeg leser jo "Peter Pan" nå...
Jeg må gå, kompis.
Går det virkelig bra? Jeg tror mamma kan hjelpe deg.
Jeg trenger verken moren din, førstehjelpssett eller telefon.
Jeg trenger å være alene. Greit? Jeg sa du skulle stikke!
- Hva faen driver du med? - Henter is.
Du vet hva jeg mener. Ungen min fant deg besvimt i ganga!
Nå som du er her... Jeg mistet nøkkelen min.
Jeg hadde ikke tenkt å ha gjester, men...
Hører du på det jeg sier?
Det du gjorde der, var ikke greit. Sønnen min trenger ikke se sånt.
Ikke ta det ille opp, men dette er ikke Ritz-hotellet.
Han har nok sett en del... usmakelige ting.
De fleste pleier å holde seg for seg selv.
Hva skjedde? Du ser fæl ut.
Jeg har betalt, og jeg skal holde meg for meg selv. Er vi ferdige?
Du skylder meg faktisk for i natt.
Jeg vet ikke om sønnen din sa det, men jeg ble ranet.
Jeg vil gjerne betale, men jeg har ikke noe nå.
Jeg beklager. Men jeg kan ikke la deg bli her hvis du ikke betaler.
Greit. Jeg skjønner det. Jeg er ute om en halvtime.
Willy på Liberty Auto har lett etter en som kan hjelpe til på verkstedet.
- Verkstedet? Som en mekaniker? - Mer som en vaktmester.
- Eller er det under din verdighet? - Ikke noe er under min verdighet.
- Da bør du gå dit. - Greit, takk.
Kjenner du til en lege jeg kan gå til?
- Handler du for noen spesielle? - Ja.
Jeg hjelper gjerne til. Vi har flotte roser som nettopp kom.
- Toppkvalitet. - Jeg leter etter nelliker.
Vennen min. Vi kan nok klare noe bedre.
Nelliker er den triste blomsten fra fortidens bryllup.
Triste eller ikke, de er favoritten hennes.
Hun sa alltid at folk undervurderer skjønnheten.
Jeg forstår. Noen spesiell farge? Både de rosa og røde er så vakre.
- Hun liker de lilla. - Er hun impulsiv? Uforutsigbar?
- Jeg har det faktisk litt travelt... - Selvsagt. Gi meg et øyeblikk.
Hun er impulsiv og uforutsigbar.
Jeg er det omvendte. Jeg har tenkt på å gjøre dette i to år.
Hva jeg skal ha på meg, hva jeg skal si...
Beklager at jeg var kort. Jeg er bare litt nervøs.
Det høres ut som om hun er verdens heldigste kvinne.
Hun har en som virkelig har tenkt så mye på en sånn stund.
Du ser henne virkelig. Og hun sier ja hvis hun har noe vett i skallen.
- Jeg skal ikke... - Venter hun det? Jeg håper ikke det.
Et frieri er alltid bedre når det er en overraskelse.
Etter de siste årene vil det bli overraskende nok at jeg møter opp.
Det er noen brukne ribbein og sår i nyren.
Folk her i byen kan rulle ut den røde løperen og slå en i hodet med den.
- Hvor vondt gjør det, fra 1-10? - Jeg ligner det grønne smilefjeset.
Men jeg føler meg som den røde djevelen som griner vilt.
Jeg kom ut for en bilulykke nylig.
Legen tilbød meg oksykodon. Jeg sa nei. Jeg ville ikke bli avhengig.
Jeg døyvet det med paracetamol og hvile. Og jeg døde nesten av det.
- Jeg vet ikke om jeg kan det igjen. - Det bør du ikke.
Men oksykodon er et sterkt narkotikum.
Du må være forsiktig, så du ikke tar for mye eller misbruker det.
Men du virker mer urolig for det enn de fleste, -
- så jeg har ingen problemer med å skrive ut en resept.
Janie gir deg fire piller, så det holder til du er på apoteket.
Takk for det.
Vi har pauserom, lager, kontor og selvsagt golvet på verkstedet.
Kona vil at jeg skal piffe opp stedet.
Og Helen får det Helen vil ha. Det er der du kommer inn.
Jeg trenger en til å gjøre all dritten jeg ikke har lyst til.
Feie, vaske, ta toalettene, tørke støv, pakke opp esker, telle opp...
Er det en Chevy Nova fra 1972? Den er en skjønnhet.
Ikke trekk Layla inn i dette.
- Så hun har et navn? - Vær sikker.
- Men hun er en fordømt plage. - Hun har potensial.
Motoren trenger ikke overhaling. Fjæringen er god. Mest overflaterust.
- Kan du noe om biler? - Jeg hadde ikke noe særlig valg.
Faren min pusset opp alt han kom over.
Vi var på Detroits skraphauger i barndommen.
En Detroit-gutt. Det forklarer alt.
Da er det helligbrøde ikke å kunne sånt.
Jeg så ikke etter jobb, men jeg ble ranet og må betale hotellrommet.
Jeg har uansett ikke noe annet fore.
Og jeg er glad i biler. Jeg kan reparere dem.
En gang i tiden fikk jeg høre at jeg var en ganske ansvarlig fyr.
Det er greit nok. Sånn gjør vi det:
Hjelp meg med Layla og det andre jeg sa, så betaler jeg på forskudd.
Jeg har prøvd å fikse henne lenge, men hun er sta som fanken.
- Hva sies? - Det høres ut som en plan.
Hei. Det burde holde til onsdag.
- Så det ordnet seg? - Absolutt.
Jeg ble faktisk forfremmet. Jeg får jobbe med bilene.
Takk for hjelpen. Hvis det er noe jeg kan gjøre...
Theo. Opp med deg. Nå, Theo!
- Hva er det? - Det er ham!
Vil du gjøre gjengjeld? Ikke la ham finne oss.
- Vil du ha et rom? - Jeg ser etter disse to.
Jeg er fra sør i delstaten. Et tips sa at hun jobbet på et motell her.
- Hva er problemet? - Det er det at jeg ikke finner dem.
Jeg lurer bare på hvorfor du ser etter dem. Hva har de gjort?
Hva har skjedd med ansiktet ditt? Var det et sted det ikke burde vært?
- Bildet. Har du sett dem? - Det kan jeg ikke påstå.
Trenger du noe annet?
Ring meg hvis du ser dem.
Vær så snill, ikke spør.
Si hvem du er og hvorfor politiet jakter på deg.
Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg pleier ikke å insistere, men jeg løy for en politibetjent.
- Jeg er ingen forbryter. - Hvorfor lette han da etter deg?
- Han er ektemannen min. - Hvorfor rømmer du fra ham?
Dette skjedde da han slengte meg i glassbordet vårt.
Det gikk i stykker, og jeg måtte sy 40 sting.
Å ja. Dette var morsomt. En morgen begynte vi å krangle -
- fordi jeg var ute lenger enn ventet med en venninne.
Han kastet kaffe mot meg. Det traff foten, så jeg fikk brannskader.
- Det er utilgivelig. - Likevel tilga jeg ham alltid.
Han pleide å be om forlatelse. Gi meg blomster.
Jeg trodde alt ville bli annerledes neste gang. At jeg gjorde ham bedre.
Jeg ville nok blitt der hvis han ikke hadde rørt Theodore.
En gang etter en dårlig dag på jobben kom han hjem og ville ha det stille.
Theodore var pratsom og spurte om masse ting.
Han var som en vanlig unge. Og Shane bare... eksploderte.
Fiket ham rett i ansiktet. Han gråt ikke engang, så sjokkert ble han.
Vi dro neste morgen uten å se oss tilbake.
Du gikk ikke til politiet fordi han var politiet.
Shane er en mektig mann der jeg kommer fra.
Alle sa jeg ikke kunne flykte fra problemene, men jeg så ingen utvei.
Jeg dømmer ingen. Jeg er forsidegutt for å rømme fra problemer.
Men han vil komme tilbake hvis han er så fæl som du sier.
Jeg må bare tenke ut det neste trekket.
Få spart opp litt penger, så vi kan dra videre.
Theodore er en veldig spesiell unge med et veldig åpent hjerte.
Jeg vil ikke la noen ta det fra ham.
- For en kul bil. Fungerer disse? - Hei, du! Vær forsiktig!
Beklager.
- Hvor er moren din? Hva gjør du her? - Jeg kjedet meg og tok sykkelen.
- Da får du sykle hjem. - Det går ikke. Jeg punkterte.
Da får vi ringe moren din, så hun kan hente deg.
Slutt nå. Jeg skal ikke plage deg.
Ikke rør noe.
Ja.
Hva mener du med...?
Greit. Det virker som om du må være her en stund.
Sa jeg ikke at du ikke skulle røre noe?
- Jeg har alltid ønsket meg en sånn. - Da bør du få deg din egen.
Jeg trenger ikke barnevakt, bare så du vet det.
Bra. Moren din sa du skulle lese eller gjøre lekser.
Jeg har ikke lekser, og bøkene er hjemme.
Og du kan ikke sykle hjem og hente dem. Flott.
Jeg vet hvordan en hylsenøkkel brukes. Jeg kan bli bestevennen din.
Greit. Som du vil. Vi er ikke venner.
- Jeg får ikke drikke brus av mamma. - Kom igjen. Lev litt.
Jeg vil ikke spørre hva du gjør engang.
- Hvordan vet du så mye om biler? - Jeg mekket sammen med faren min.
- Ikke nå lenger? - Nei, faren min døde for lenge siden.
- Faren min døde også. - Var det ikke faren din på motellet?
Shane? Han er ikke faren min. Han er stefaren min.
Den virkelige faren min hadde lungeemboli, hva nå det betyr.
Jeg er lei for det.
Iblant tror jeg at jeg ser ham, som i butikken eller i parken.
Et kort øyeblikk glemmer jeg det.
Om natta treffer jeg ham på stedet mellom søvn og våken tilstand.
Hva for noe?
Det stedet der man husker hva man drømmer. Det er fra "Peter Pan"!
Du liker virkelig den boka? En venn leste den alltid for datteren sin.
- Hun var glad i den. - Antakeligvis fordi den er så god.
Jeg treffer iallfall pappa om natta, og vi drar på eventyr.
Det er de beste eventyrene to mennesker kan dra på.
Vi bestiger fjell og utforsker nye galakser. Det er rått.
Selv om det er fantasi. Alle sier at jeg må gå videre, men hvordan?
- Kan du ikke snakke med moren din? - Hun ville bare bli urolig.
Hun vil bare at jeg skal ha det bra, så jeg later som om alt er i orden.
Jeg er veldig god til å late som.
Det er alle når de er såret. Jeg er det absolutt.
Man later som om alt går bra, helt til det plutselig bare går bra.
Det tar bare litt tid. Det er iallfall det jeg sier til meg selv.
Jeg også.
Takk for lunsjen.
Vi har litt å snakke om, min herre. Inn i bilen nå.
- Jeg kan betale deg. - Nei, absolutt ikke.
- La meg... - Jeg spanderer.
Jeg beklager at du måtte passe ham. Det skal ikke gjenta seg.
Det viste seg at det ikke var så ille å være barnevakt likevel.
Skal du ikke åpne døra?
Jeg holder på med noe. Hva er det?
Jeg ville invitere deg i bursdags- selskapet mitt. På lørdag.
På vårt rom, klokka tre.
Det er Peter Pan-tema. Du trenger ikke kle deg ut.
Jeg tror ikke jeg kan komme.
- Det blir kake. - Jeg kan ikke.
Hvis du ombestemmer deg...
Du hadde det morsomt på verkstedet.
Men du er en unge, og jeg er voksen. Og som sagt så er vi ikke venner.
Du er den eneste jeg kjenner her. Jeg syns vi er venner.
Tro meg, du vil ikke være venner med en som jeg.
Fæle ting skjer med folk som kommer innpå meg. Det vil jeg ikke for deg.
Forstår du det?
Hei. Jeg...
Jeg...
Herregud. Jeg setter meg bare her.
Og Dembe er agent. Aram gikk sin vei fra en formue innen teknologi.
Reddington har barbert hodet, og den nye elskerinnen er sjaman.
Park trodde at hun hadde kreft. Jeg lånte hennes urin til en narkotest, -
- og svaret viste forhøyde hormonnivåer.
Men jeg besto prøven og ble agent igjen, -
- selv om det gamle problemet med smertestillende er tilbake -
- etter at jeg punkterte og brakk visse ting i en bilulykke -
- mens jeg jaktet på Reddington etter at du døde, for å drepe ham.
Nå jobber jeg sammen med ham igjen.
Det gjør vi alle. Vi tror du ville ønsket det. Han er ufyselig som før.
Du må gjerne si fra hvis du ikke vil dette. Da blir jeg mekaniker igjen.
Ikke le. Det er det jeg har jobbet med en stund.
Etter at alt falt sammen. Etter at jeg falt sammen.
Sa jeg at jeg falt sammen? Ja... Jeg traff virkelig bunnen.
En småby som heter Liberty Falls.
Jeg var mørbanket og blakk. Sint på meg selv og verden.
Så fikk jeg en jobb. Jeg skulle reparere en bil.
Jeg forsto det ikke da, men bilen var ikke det eneste jeg reparerte.
- Har du et øyeblikk? - Vent litt. Hva skjer?
Jeg må ringe deg tilbake.
Den var ødelagt da jeg begynte. Ingenting fungerte.
Den var... død for resten av verden.
Da jeg var ferdig, så jeg på bilen og tenkte... Jeg tenkte ikke noe.
Jeg bare... Jeg følte noe.
Det var noe jeg ikke hadde følt på lenge.
Jeg følte at alt kunne føles... bra.
THEODORES BURSDAGSSELSKAP
Gratulerer med da'n, gratulerer med da'n
Gratulerer, kjære Theodore Gratulerer med da'n
- Ønsk deg noe. - Må jeg det?
- Nå? Hva ønsket du deg? - Det skal man ikke si.
Greit.
- Skal jeg skjære første bit til deg? - Ja da.
Det vil ikke alltid være sånn.
En vakker dag vil det du ønsket deg, gå i oppfyllelse.
- Jeg trodde at han ville komme. - Han har så mye å gjøre.
Han ville sikkert gjerne komme.
Han ville kommet hvis han ville. Skulle ønske vi ikke hadde flyttet.
Jeg har ingen venner. Vi får ikke dra noe sted. Jeg hater å være her!
Han kom!
- Teddy! - Jeg heter ikke det.
Du trenger ikke være redd for meg.
Moren din har fortalt deg masse vrøvl.
Vil du heller bo i dette hølet enn å komme hjem?
- Ynkelig, selv til deg å være. - Hva gjør du her?
- Får jeg ikke besøke kona? - Jeg ringer snuten.
- Det bør du ikke gjøre! - Slutt!
Ut herfra, gutt. Dette er en samtale mellom voksne.
- Jeg spør ikke igjen. Stikk! - Det er i orden, vennen. Gå.
Gratulerer! Beklager at jeg er sen...
- Hva er det? - Han fant oss. Han er her.
Slipp meg!
Hva i helvete...? Di gærne megge!
Hva skal du gjøre nå? Kan gjøre det igjen, tror du?
Du har det ikke i deg. Du er svak! Det har du alltid vært.
Ikke rør henne!
Det er det jeg har gjort. Jeg flyttet annenhver uke...
...for å holde tankene unna det som skjedde...
...og ikke tenke på deg.
Jeg prøvde å passe mine egne saker, men...
Du kjenner meg. Det gikk ikke alltid så bra.
- Hvordan går det? - Jeg har det bra. Jeg er rystet.
- Hvordan har Theodore det? - Han har endelig sovnet.
Vi venter på rettslegens rapport, men alt viser at det var selvforsvar.
Jeg fortalte dem om ham. Alt ble bekreftet.
Han var ganske åpen med at han skulle ta dere.
Agent Ressler fortalte hva han har gjort.
Med din tillatelse vil vi kontakte sykehuset for å bekrefte skadene.
- "Agent Ressler"? - Tidligere.
Tidligere eller ikke, en FBI-agent med mange utmerkelser.
Han hadde en stor karriere. Du var heldig som fikk hjelp av ham.
Du må gi dem tilgang til legejournalene.
Når vi har dem og rettslegens rapport, så har vi alt.
Frue. Sir.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Det er en lang historie.
Du var en agent med utmerkelser. Nå jobber du på et bilverksted.
Jeg vil gjerne høre historien, hvor lang den enn er.
Det setter jeg pris på, men jeg kan ikke fortelle den.
- Ikke ennå, iallfall. - Jeg forstår. Når du er klar for det.
- Jeg er ikke den du tror jeg er. - Kanskje ikke.
Men du er mer enn du tror du er.
Han hadde rett. Jeg var heldig som fikk hjelp av deg. Men...
...kanskje du også er heldig, for jeg vil hjelpe deg.
- Jeg har mest hatt uflaks. - Det blir kanskje en endring på det.
Hvis du leter etter en ny start, så gjør jeg også det.
Er det sprøtt å lete sammen?
Det er ikke sprøtt. Men det er bare... ikke noe jeg kan gjøre nå.
Det er vanskelig å være alene.
Du hjalp meg med å møte fortiden min. La meg hjelpe deg.
Mr. Ressler? Er du der?
Mr. Ressler?
Jeg vet at det fins bra mennesker.
Folk jeg kunne knyttet bånd til. Burde knyttet bånd til.
Men jeg gjør det ikke. Jeg kan ikke.
Ikke ennå, iallfall.
Theodore?
- Du hadde rett. Han var slem. - Nei. Jeg hadde ikke rett.
Du hadde rett. Du så det gode i ham da jeg ikke kunne det.
Og han reddet oss.
Hvorfor stakk han hvis han er så snill?
Det er vrient for deg å forstå det, men han har det så vondt.
- Tror du at han vil komme tilbake? - Ærlig talt? Jeg vet ikke.
Bra at du er her sammen med Tom.
Først avskydde jeg deg. Ikke ta det ille opp, men det kan ikke benektes.
Uansett... er jeg glad for at du ikke er alene.
Jeg sa til Harold at jeg skulle komme i kveld.
Han sa at Agnes vil at vi skal feire livet ditt, ikke huske at du døde.
Dere to lagde ei glup jente. Sterk. Klok.
Hun takler det på en måte jeg ikke har funnet ut av ennå.
Foreløpig er jeg fanget på stedet mellom søvn og våken tilstand.
Det stedet der man fremdeles husker at man drømte.
Kanskje vi kan treffes der en gang. Dra ut på eventyr sammen.
Bestige fjell. Utforske galakser.
Det ville jeg likt.
Mer enn du noen gang kan ane.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group