FOR TO ÅR SIDEN
- Kollega. - Ja.
Og en venn.
- Blir du her under obduksjonen? - Nei.
- Men kan jeg få en liten stund? - Selvsagt.
Kjære Gud. Jeg ber til Deg på hennes vegne.
Gi henne en evig hvile. La lyset skinne på henne.
Og måtte sjelen hennes hvile i fred.
KONGLOMERATET (NR. 142)
- Du er fullstendig sikker? - Ja, leilighet 3B.
Bodde Vandyke der, eller var han bare der?
- Vi har vært gjennom dette. - Jatt med meg.
GPS-data som viser hvor Vandyke var den dagen Elizabeth ble drept...
Jeg gikk gjennom hvert punkt. Hvert skritt han gikk den dagen.
- Butikker, restauranter, leiegårder. - 3B.
Vaktmesteren så på bildet av ham og skiltet mitt. Vandyke bodde der -
- til og fra.
Helen Field? Søster? Venn? Kjæreste? Kampfelle?
Det vet jeg ennå ikke.
Weecha og jeg prøver oss på Miss Field. Du har en sak å løse.
- Viktigere enn å løse denne? - Den kan være det for agent Park.
Hei.
- Hva gjør du her? - Ser på deg.
Du ser bra ut. Ekteskapet kler deg. Hvordan har Perry det?
Peter har det bra. Jeg tekstet nå og spurte hva jeg skal bestille.
Du har presentert ham for vårt sted. Bør jeg da være sjalu eller rørt?
Du bør være på vei ut herfra, helst før han kommer.
Jeg har en jobb til deg. Du sluttet på FBI-skolen.
- Følger du med på meg? - Jeg prøver.
Hva du enn gjør, var vel det vi gjorde mer spennende.
- Verken spennende eller lovlig. - Utenomrettslig.
Og nødvendig. Og du var flink til det. Det er derfor jeg er her.
Jeg har vært med på å starte en organisasjon. "Konglomeratet".
- Svaret er nei. - Du vet jo ikke spørsmålet.
Jo da. Og det handler ikke om jobb.
Vel...
- ...i tilfelle du ombestemmer deg. - Det gjør jeg ikke.
Jeg håper at det ikke er sant.
- Hei! - Hei!
- Jeg heter Peter. - John. Alina og jeg var... kolleger.
Virkelig? Fortell om det. Hun liker å holde ting hemmelig.
- John skulle til å gå. - Der ser du.
En annen gang. Hyggelig å treffe deg. Alina. Det er alltid en fornøyelse.
- Så... hva gjorde dere sammen? - Å, du vet... drepte folk.
Ja visst. Der fikk jeg for at jeg spurte.
Har du bestilt? Jeg sulter.
Nei. Beklager. Jobben tekstet meg, så jeg må gå. Jeg er lei for det.
Ikke vær lei for det. Gå. Redd planeten.
Eller hva du nå gjør, som du ikke kan fortelle om.
- Jeg har prøvd å svare på mer. - Jeg har prøvd å spørre mindre.
Se på oss. Litt av et lag.
Vi vet at myndigheter godkjenner attentater gjennom etterretningen.
CIA, MI6, SVR, Mossad.
Ifølge Raymond har fire av disse leiemorderne dannet Konglomeratet.
Vet noen av dere noe om dette?
Meg? Jeg har hørt rykter. Hvisking om et selskap av leiemordere.
Er det et selskap som har privatisert attentater?
Ja. Og Raymond sier at de tar imot klienter.
- Vet han hvem klientene er? - Nei. Bare ofrene.
En våpenhandler som skulle være umulig å ta, -
- en terroranklaget minister i Kosovo og en korrupt politisjef.
- Ikke bra, men de tar jo skurker. - Foreløpig.
De tjener enhver ideologi fra et hvert land.
Betaler du, så dreper de. Skurker eller ikke.
Jeg spør kontakten min i Langley. Med hans velsignelser er vi klare.
Jeg trodde du visste mer, ut fra det Raymond sa.
Nei, det gjør jeg ikke. Jeg er ikke sikker på hva han tenkte på.
- Hva tenkte du på?! - Agent Park?
Mine likvideringer angår ikke deg og gruppen!
Det passer dårlig, er jeg redd. Jeg har en viktig avtale.
Vet du at de kom til meg? Jeg sier ikke ja, hvis du er urolig for det.
Ikke urolig, men sen. Du kan plyndre kjøleskapet.
- Hvorfor gjør du dette mot meg? - Likvidering er et kjedelig uttrykk.
Det er snakk om blodsutgytelse. Typisk russerne å finne et ord -
- som drypper av en sånn kulde.
- Hvorfor?! - Det er Beluga-kaviar der.
Det kan roe selv dine frynsede nerver. Sjampanje er det også.
Steng når du er ferdig.
Alina Park? John Richter. Jeg hører at du har hatt det spennende.
Hei!
- Kjenner jeg deg? - Den du overfalt, vil anmelde.
Mannen jeg overfalt, holdt på å overfalle en kvinne.
- Så hvis du er advokaten hans... - Det er jeg ikke.
Til mors skuffelse ble jeg aldri advokat.
- En snut, da. En etterforsker. - En beundrer.
Jeg treffer sjelden kvinner som slår menn i hodet med Grand Cuvée.
- De var tomme for Jack. - Humoristisk sans sto ikke i mappa.
- Hvilken mappe? - Er du tilfreds på akademiet?
Hvem er du?
De fleste vet ikke at sinne er det reneste uttrykket for omsorg.
Raseri skyldes mangel på kontroll. Man kan ikke beskytte seg og sine.
Ut fra det raseriet jeg så i mappen din, er du nok utrolig omsorgsfull.
Det er derfor jeg er her. For å se selv.
- Hva vil du med meg? - Akkurat nå?
Jeg kan ikke tenke meg noe jeg ikke vil med deg.
Jeg var ikke ærlig. Jeg kjenner til Konglomeratet.
- Jeg ble faktisk bedt om å bli med. - Bli med i et lag av leiemordere?
- Ja. - Hvorfor?
Fordi jeg er en selv.
Det var morsomt. Et øyeblikk trodde jeg faktisk at du hadde et spor.
Jeg har det. Et medlem av Konglomeratet ga meg den i morges.
Tidligere CIA. Han rekrutterer meg nå fordi han gjorde det da.
- Du er i Byrået. - Sier jeg det, må jeg drepe deg.
- Det er en så elendig vits. - Men her er det sant.
Greit. Jeg biter på kroken. Hvorfor har "ikke-Byrået" en mappe på meg?
Aye Su. En beryktet, burmesisk juntaleder.
Er CIA interessert i meg på grunn av Aye Su?
- En undertrykkende, etnisk renser. - Så et uhyre. Hva angår det meg?
- Du har lav toleranse for uhyrer. - Har ikke alle det?
Mappen antyder også at du er villig til å gjøre noe med det.
Vent. Det der høres jo ut som en sjekkereplikk.
"Hei, hvordan går det? Vil du drepe en militær, sterk mann for oss?"
Nei, myndighetene mine ba meg om å utføre et attentat på et uhyre.
Du sa ja. Jeg prøver ennå å forstå hvorfor.
Hvorfor jeg ikke vil date ham? Han er 30 og jobber på kinoen.
Ikke si det sånn. Han driver en kjede av kinoer.
Så spennende. Jeg skal finne det sexy undertøyet.
Kjedelig er bra. Det er 2,2 barn, en hund og en pensjon.
Greit. Be "herr Kjedelig" ringe meg, men det vil ikke bli til noe.
- Jeg visste du ville ringe. - Hva må jeg gjøre om jeg sier ja?
Jeg var... på villstrå etter at Keen døde og spesialgruppen ble splittet.
Utagerende. På leting etter... noe. Et formål.
- Det fant du i å drepe en diktator? - Du kan mislike det, men ja da.
Fordi det var statlig sanksjonert. De som tok avgjørelsen, var ansvarlige.
- Det gjelder ikke Konglomeratet. - Den fine grensen tar vi senere.
Nå må jeg vite at du vil hjelpe oss med å ta dem.
"Drap AS"? Absolutt.
Selv om du må bruke denne fyren for å få navnene til de andre der?
- Ja, det er jeg villig til. - Bra.
Da skal du ringe kontakten din. Si at du er med.
Visste du at kameler har vært temmet i mer enn 4000 år?
Hvem er du? Hva vil du?
Det er ikke viktig hvem jeg er. Det som betyr noe er at du...
...er Helen fra leilighet 3B.
Er det dette med Ken, så var jeg ikke med på det.
- Kameler er fantastiske dyr. - Urinen skal helbrede håravfall.
Bare si fra, så skal jeg dynke skalpen din litt.
Hva er det som foregår?! Hvorfor er jeg her?
Er dere noen skrullinger?
Charles Vandyke. Du er her for å fortelle meg om ham.
Charlie? Jeg har ikke sett ham på flere år.
Sikkert ikke. Antakeligvis ikke siden jeg drepte ham.
Vær så snill. Jeg vet ikke hva du vil ha, men jeg skal gi deg det.
Jeg vil ha navn. Venner. Kolleger. Bekjente
Og alt Vandyke la igjen.
Papirer, bøker, bankutskrifter, datamaskiner.
Du ser ut som om du sparer på ting. Gi meg det du sparer etter Charlie.
Ja vel. Ja vel, greit.
Elizabeth Keen?
Jeg vet ikke hvem det er.
- Han nevnte henne aldri? - Aldri.
- To liter! Alt er klart. - Jeg sverger! Han nevnte henne aldri!
Det får vi se på.
Han er her.
- Selvsagt... - Selvsagt hva da?
Samars eks. Denne fyren. Hvorfor er disse snikmorderne supermodeller?
Hei. Jeg er glad for at du tok kontakt.
Jeg vet at vi driver med spiongreier, men et parkeringshus?
Beklager det. Jeg hadde en avtale i nærheten, men ville treffe deg.
Så jeg valgte å slå to fluer i én smekk.
- Hvem er med? - Hvordan er det å være gift?
Jeg vil vite hvem aktørene er for å si ja.
Er du lykkelig? Hater du meg om jeg sier jeg håper du ikke er det?
- Peter og jeg har det bra. - Tenker du på Cuba iblant?
Cuba. La oss tenke på Cuba.
- Kan du fokusere på hva vi gjør her? - Ja da. Om et øyeblikk.
- Hvem er det? - Avtalen min.
Jeg er straks tilbake.
- Er han på en jobb, Park? - I så fall må vi stoppe ham.
Hvis dere stormer inn, så er jeg avslørt før vi vet noe.
- Jeg er villig til å betale prisen - Jeg går.
Han vil ikke bli mistenksom hvis ikke dette er noe.
Ned på kne.
- Hvem leide deg? - De dreper meg hvis jeg sier det.
Jeg dreper deg hvis du ikke sier det.
Er du uskadd, Park?
- Vi må stikke! Og det nå! - Så dette betyr at du er med?
- Aner du hva du har gjort?! - Aldri hørt Harold heve stemmen.
- Her er årsaken til det. - Drepe målet for å redde morderen?!
- Problemer i paradiset? - Ja, på grunn av deg.
Av meg?! Tilgi meg. Jeg hadde visst det feilaktige inntrykket -
- at vi er voksne. Gudskjelov at vi ikke er det.
- Jeg så et våpen og reagerte. - Du kunne skutt en varsler!
- Eller infiltratør! - Russisk mafioso.
Det visste ikke du. Du valgte bare en morders liv framfor en fremmeds.
Hva er verst? Det, eller at du ikke vil innrømme at det var personlig?
Det var det. Det er ikke det nå mer.
Ressler og Aram syntes det hørtes personlig ut i radioen.
Før du sier de tar feil, og at det ikke foregår noe...
Før du sier noe som ikke er 100 % riktig, ber jeg deg stoppe.
Tenk litt. Og du skal vite at etter det som skjedde i P-huset, -
- hvis du nå sier noe annet enn den rene og fulle sannheten...
...så får du sparken.
- En skilpaddestatue? - En leddskilpadde, tror jeg.
Han er bundet fast til den? Teknologifyren din?
Det neste halvannet døgnet. Det er en del av en slags...
...innvielsesgave, eller innvielse i troskap...
- Innvielsesuke. - Ja, det var det!
En uke med innvielser. Jeg aner ikke i hva da.
Poenget er at han er indisponert, og dette kan ikke vente.
Denne tilhørte Vandyke. Jeg hadde en koselig prat med Helen i 3B.
Og det minner meg på... at vi har tatt med kamelmelk!
Det ble noe til overs.
Vet du hvem som hjalp Vandyke med å finne Liz?
Ikke ennå. Jeg håper at det er en ledetråd begravd her -
- som agent Mojtabai kan grave fram.
Du kjente Liz bedre enn meg, men jeg er bare her pga. henne.
Hun så meg, med stygge sider, og godtok det av en eller annen grunn.
Å miste henne var som å miste skytsengelen.
Og jeg falt av den vannvogna for raseri som jeg må ha vært på.
Fram til jeg traff John. Han ga meg et formål.
Jeg blåser i hva generalsekretæren sier.
De er ikke flyktninger, de er statsfiender.
Du! Du! Ut!
Den er salt. Veldig salt.
Litt vemmelig. Men deilig, på en måte.
Det er ikke noe som er kryptert, men jeg fant dette.
En serie GPS-koordinater fra den dagen Liz døde.
Vi kartla bevegelsene hans med mobilens GPS.
Vi gjorde det, og dette kan være de samme. Men kanskje ikke.
Jeg legger inn mobilens koordinater i blått og datamaskinens i rødt.
Ved å legge dem over hverandre...
- De overlapper ikke. - Unntatt på to steder.
Kafeen der du ga Liz brevet, og restauranten der Liz ble drept.
- Så det var to som skygget henne. - Nei, bare én.
- Hvem er rød hvis Vandyke er blå? - Elizabeth.
Toget, skjulestedet, kaffebaren, restauranten.
Han sporet henne.
- Med mobilen hennes? - Jeg tror ikke det.
Programvaren tok imot signaler fra en sporingsenhet av neste generasjon.
Det kan være noe på senderen som viser hvem som lagde den.
En som ønsket livet av Keen eller jobbet for den som ønsket det.
Vi må finne den sporsenderen.
Jeg forstår at du var sårbar da. Og du kan ha følt at du fikk et formål.
Men sånn som jeg ser det, utnyttet han deg.
Ja, men han hjalp meg også med å komme ut.
Jeg har henne. Skytteren.
- Du skulle jo vente i bilen. - Hva kan jeg si? Jeg savnet deg.
- Kom igjen. Kom nå. - Greit.
Går du ut med meg hvis jeg stopper en kule for deg?
Det er den eneste muligheten.
Jeg har hørt at Playa Paraiso er vakker på denne årstiden.
Han hadde rett. Det var vakkert der på den årstiden.
Du sa at Richter inviterte deg med for å treffe partnerne hans.
- At de kan be deg bli med? - Ja.
Hvis de gjør det, hjelper jeg til med å ta dem. Alle sammen, også John.
- På tross av alt du har fortalt? - Ja, hundre prosent.
Unnskyld meg. Agent Park. Jeg så at du spiste litt Beluga.
- Jeg håper at det hjalp. - Kan du gi oss et øyeblikk?
Alt du vil. Jeg må bare ha klærne Elizabeth hadde på da hun ble skutt.
Jeg må undersøke dem.
Jeg visste ikke hvor jeg ellers skulle gjøre dette... med deg.
Jeg prøvde å rydde opp i rommet og gjøre det respektfullt.
Rommet er i orden. Plapringen klarer jeg meg uten.
Greit...
Det var alt. Det var det hun hadde på seg.
Hvis det er en sender der, så er den neppe i drift nå.
Signaldetektor, trådløs mikk, skanner for fremmede gjenstander.
Jeg kommer til å finne det hvis det er noe på henne.
Ikke på henne. Klærne hennes. Hun er i jorden.
Jeg går ut fra at hun har noe pent på seg nå.
Hvis det betyr noe, så håper jeg at du finner den du leter etter.
Jeg vil ikke vite hva du skal gjøre med dem, men...
...du fortjener å finne fred.
Vi har et kamera i knappen og en mikk, så vi hører og ser alt.
Vi følger etter når Richter har hentet deg.
- Du ser flott ut. - Takk.
Jeg ante ikke hva slags antrekk man bruker på møter med snikmordere.
Beredskapstroppen kommer når vi vet hvor du skal.
Vi går inn når vi har identifisert dem og har bevisene.
Etter at du har forlatt bygningen. Dette må ikke slå tilbake på deg.
- Er du nervøs? - Forvirret.
Det vi gjorde, Su og de andre... Det gjorde vi for landet vårt.
- Hva gjør vi det for nå? - Penger.
- Det høres ut som rene forretninger. - Vi vil ha trygge jobber.
Det har aldri folk hatt i bransjen vår.
Hassan-i Sabbah var vår første kjente våpenbror for tusen år siden.
Sjef for det beryktede snikmorder- lauget, på arabisk kalt hashshashin.
Vi... er hashshashin. Til stede under historiske vendepunkter, -
- men vi har blitt tvunget til å jobbe som frilansere. Fått betalt per jobb.
Blitt såret, fysisk og følelsesmessig, iblant drept.
Hvis vi har flaks, så blir vi takket i hemmelighet og så fornektet.
På hvilken måte er Konglomeratet annerledes?
Målet i garasjen var en russisk mafioso som het Lev Salenko.
Jobbene er de samme. Den eneste forskjellen er prisen og bokføringen.
Den som fikk meg med, får en andel av mitt honorar. Når han slutter, -
- vil han fremdeles få sin andel, som pensjon og sykeforsikring.
Det høres ut som et pyramidespill.
- Heller en pådriver. - Ja. Det er et pyramidespill.
Er det derfor du får meg inn i pyramiden?
- For en pådriver? - Et underordnet gode.
Hva er hovedsaken?
Å få vite hvorfor du ikke kom til Tanger.
Jeg mener det. Partnerne mine vet om jobbene vi gjorde.
De vet at vi var flinke, og de vil spørre hvorfor det sluttet.
Det jeg sier, kan være avgjørende for om de tar deg med.
Så... hva skal jeg si til dem?
Jeg tok ikke med meg kofferten som et signal, men fordi jeg skal fly.
Ja, jeg skal tenke på de 2,2 barna, hunden, katten -
- og presten som erklærer oss "herr og fru Forbløffende Kjedelig".
Ja, jeg er glad i deg også.
Jeg er allergisk mot katter.
Når det gjelder de 2,2 barna, med alt de må overvinne, -
- blir nok, 2 yndlingen min.
Snakker om marginalisert. De får sin egen bokstav!
LGBTQIAD, for "Delvis".
Hvor mye er, 2? Kanskje en hånd? En finger.
Jeg begynner å gråte når jeg tenker på å følge tommelen min til alteret.
Jeg hører presten spør: "Tar du, tommel, denne pekefingeren..."
"...som din ektevidde finger?"
"I løse leddbånd og forstuinger så lenge dere begge vinker?"
Hva om tommelen faller for langfingeren? Du vet...
- Tøffingen. - Tøffingen.
Det er forbigående. Bra for en flørt. Kanskje til og med... en tur.
Men til slutt blir hun sammen med pekefingeren.
- Hvordan kan du være så sikker? - "Casablanca".
Hva? Greit. Du driver kanskje en kino, men du vet ikke noe om film.
Ilsa valgte ikke pekefingeren i "Casablanca."
Unnskyld deg? Paul Henreid personifiserer pekefingeren.
Men hun elsket Bogart, som er en ren langfinger.
Så hun stakk av med én fyr istedenfor å bli hos den hun elsket?
Hun dro på grunn av jobben.
Den var viktig for henne, og hun ofret lykken sin for den.
Hvem ville gjøre noe sånt?
Var det derfor du ikke kom?
- Fordi han er en pekefinger? - Det var derfor jeg droppet Tanger.
Jeg droppet alt annet fordi... han får meg til å le.
- Du sa at du kunne finne det. - Det kunne jeg.
Hvis det var her. Det er det ikke.
Noen sporet Elizabeth til det øyeblikket hun døde.
Da kom politiet og hentet henne. Alt ble pakket i poser og merket.
- Beviskjeden. Hvem sto for den? - Park.
Visste du at Park var en snikmorder? Drepte mot betaling etter Liz' død.
- Det visste jeg. - Og det plaget deg ikke?
Udugelighet plager meg. Mangel på originalitet. Margarin.
Dette og det meste annet, helt opp til agent Parks avtrekkerfinger?
Stoler på dekket til Titanic.
Alina Park hører hjemme i Konglomeratet.
På åtte måneder gjorde hun fire jobber.
Så utmerket utført at hun fikk Etterretningskorset.
Snu deg litt mot venstre.
Det deles ut av byrået for "uvanlig heltemot," -
- "der man godtar farer med iøynefallende sjelsstyrke" -
- "og eksemplarisk mot."
Merittene dine utmerker seg, men det gjør ikke engasjementet ditt.
Åtte måneder. Ingenting før eller etter det.
Hvis du er så flink som Mr. Richter påstår, hvorfor sluttet du da?
Å drepe var lett. Det var vanskelig å le. Jeg trengte mer av det.
Michael Simmons. Han har vært i SAS. 12 mål, åtte drap.
Mirko Ibrahimovic, snikskytter i DGSE.
Direkte underlagt Frankrikes forsvarsdepartement.
Colleen Riano. Hun har vært i CNI i Spania.
Ansvarlig for minst 40 drap som vi kjenner til.
Er disse menneskene helter eller terrorister?
Takk for at du kom. Det var alt.
- De så skuffet ut. - De falt for deg.
- Hvordan vet du det? - Du lever fremdeles.
Avstemningen er en formalitet. De har falt for deg. Jeg også.
Vi må feire i kveld. Og med feire mener jeg å ha sex.
Si et hotell, så bestiller jeg et rom.
- Ha det. - Vi har alt vi trenger.
Beredskapstroppen er klar.
Jeg ligger med deg når som helst! Et frynsegode, som tannpleie.
Jeg er ute.
- Jeg har ikke noe å si deg. - Dette gjelder ikke Konglomeratet.
Nei, for takket være deg fins det ikke.
Beredskapstroppen gikk inn. De pågrep dem. Det er over.
- Det gjelder Elizabeth. - Det var riktig.
Men jeg misliker at du blander deg i mine saker. John er snill.
Du var sammen med henne etter skytingen.
- Ble med henne. - Jeg bryr meg om ham.
Og han bryr seg om deg.
Han rekrutterte deg én gang og ville gjøre det igjen.
Du sa ja første gang. Jeg kunne ikke ta risken på en reprise.
- Kunne ikke du ta risken? - Jeg har noe uoppgjort.
- Vi har noe uoppgjort. - Å finne Liz' drapsmann.
- Ja. Det går kanskje ikke uten deg. - Det ligner litt på en kompliment.
Jeg trenger deg, Park. Derfor satte jeg Konglomeratet på Svartelista.
Jeg har ikke råd til å miste deg.
Ja, jeg var med henne til likhuset. Hvordan det?
Den som arrangerte drapet, satte en sporsender på henne.
En som kan gi oss en ledetråd til hvem det var. Hvis vi finner den.
Aram og jeg så over bevisene i mappen.
Bevisene som du signerte på. Men den var ikke der.
- Var det virkelig en sporsender? - Ja, vi har koordinatene.
Da har dere allerede svaret.
Vil dere finne senderen, må dere finne ut hvor siste signal kom fra.
Takk for at du beviser hvor mye jeg trenger deg.
Jeg er lei for det med Richter, men uten din hjelp -
- kan jeg tydeligvis ikke se det som er helt åpenbart. Takk, agent Park.
Hallo?
Aram. Jeg vet hvordan vi skal finne det vi ser etter.
Vennen min? Jeg hentet middag på Biryani Kebab.
Jeg sa du hadde chiliallergi. Den er ikke mild...
Hei, elskling.
Hard dag på kontoret? Sett deg ned sammen med oss.
Jeg sa du skulle sette deg.
- For en godt utført jobb. - Angående det: Den er ikke gjort.
- Richter er borte. - De var seks på møtet.
Styrken pågrep seks. Men den ene var en vakt.
- Vet Park det? - Hun svarer ikke.
Forsto Richter at det var henne?
Jeg vet ikke, men i så fall er hun i fare. Dra hjem til henne.
Hvorfor gjorde du det? Ikke nekt. Jeg vet at det var du.
- De kommer hit. - Var det for hans skyld?
- Fordi han får deg til å le? - Du kan slippe unna hvis du drar nå.
Har hun fortalt deg hva vi gjorde? Arbeidet vi utførte?
- Alina? Hva foregår? - Det vil gå bra.
Hei! Fokuser. Har hun fortalt hva vi gjorde?
- Hun sa at dere drepte mennesker. - Skjøt, stakk, sprengte.
- Hun er den fødte morder. - Hold ham utenfor.
- Han er grunnen til at vi er her. - Hva er det han snakker om?
Han vet hva vi gjorde, men ikke hva vi gjorde...
Hun forlot meg for din skyld.
Jeg kom tilbake for å rette det opp, og her er vi nå.
Du blir skadet hvis du blir her.
- Tenker du på ham eller meg? - Ham! Jeg elsker mannen min!
Jeg bryr meg om deg. Det som skjedde i dag, forandrer ikke det.
Jeg vil ikke at du skal bli arrestert eller såret. Særlig ikke av meg.
Deg?
Du snakker så mye at du ikke hører hva du sier.
Du vil bli hørt, men lytter aldri.
"Sinne er det reneste uttrykket for omsorg vi har."
"Raseri kommer fra mangelen på kontroll."
"Frykten for at man ikke kan beskytte seg selv eller sine kjære."
"Ut fra sinnet i mappen din" -
- "visste jeg at du var veldig omsorgsfull."
- Jeg vet hva jeg sa. - Men du vet ikke hva det betyr.
- Hva betyr det? - At jeg skal banke møkka av deg!
Jeg er så lei for det.
- Hvis noe hadde skjedd med deg... - Alt er i orden med meg.
Ingen kuttsår? Blåmerker? Ikke noe brukket? La meg se.
- Se på meg, Peter. - Det vil jeg helst ikke!
Jeg har det bra. Jeg er ikke like sikker på deg.
Alina!
- Er du såret, Park? - Nei.
Iallfall ikke på den måten du mener.
Weecha. Hei! Det er Aram, hvis du husker meg.
Den du kan drikke under bordet.
- Han er i dårlig humør. - Jeg fikk en dårlig lesing.
Blomstene. De viser visst tvetydighet.
Greit. På den ene siden har jeg gode nyheter...
Jeg gjorde som du sa med senderen på Liz.
Jeg brukte Vandykes pc og fikk fram det siste signalet.
- Altså har vi en ledetråd. - Ja. Det er den gode nyheten.
- Men jeg har også dårlige nyheter. - Selvsagt.
Bare se på de blomstene. Få høre.
Senderens siste signal kom fra Rose Hill.
Kirkegården der Liz ligger begravd.
Dere burde dra herfra. Ta inn på et hotell.
Rettsteknikerne vil jobbe i natt.
Hvilket drap skal de etterforske? På Richter, eller på ekteskapet mitt?
- Etter dette er begge to døde. - Gi deg. Det vet du ikke.
Jeg syntes aldri at jeg tok det gale valget. Aldri.
Han føler nok det samme.
- Jeg er redd for å spørre ham. - Redd?
CIA ga deg en utmerkelse -
- for bemerkelsesverdig heltemot og eksemplarisk mot. Imponerende.
Så gå nå. Vær bemerkelsesverdig.
Du trenger ikke gjøre det der.
- Den var Johns. - Ja, selvsagt.
Hva røykte han? Gauloises? På en balkong i Monte Carlo?
Det spiller ingen rolle. Jeg bryr meg ikke om ham.
Det er deg jeg bryr meg om.
En gang sa du at du ikke var ærlig mot meg.
Ikke fordi jeg ikke ville like det jeg så, -
- men fordi du ikke ville det. At du ikke kunne vente at jeg elsket deg -
- før du lærte å elske deg selv. Hvordan går det?
Det er et pågående prosjekt. Som forholdet vårt.
Men jeg gjør framskritt. Jeg håper at vi også gjør det.
- Var det et framskritt i kveld? - Nei.
Men det er... slutten. På at jeg holder hemmeligheter.
Du er ektemannen og partneren min. Du trenger å vite alt.
Jeg vil at du skal vite alt. Og du har rett. Jeg har det ikke bra.
En av hovedårsakene er at jeg ikke kan stole på den jeg stoler mest på.
Du slo en mann i hjel.
- Jeg vet ikke om jeg kan hjelpe deg. - Det vet ikke jeg heller.
Men jeg vil gjerne finne det ut. Vil du det?
Vet du hvem Raymond Reddington er?
Selvsagt gjør jeg det. Hvordan det?
Det er nok best at vi setter oss.
Du kom dessverre for sent til å treffe Agnes.
- Hun sover allerede. - Det er jeg faktisk glad for.
Jeg kom for å diskutere noe med deg som... hun kanskje ikke bør vite om.
Hva da?
Jeg tror jeg vet hvordan vi skal finne den som drepte moren hennes.
Hvorfor skal hun ikke vite det?
Fordi vi må grave opp Elizabeths lik for å finne dem.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group