TVÅ ÅR TIDIGARE
- Kollega? - Ja.
Och en vän.
- Stannar ni under obduktionen? - Nej.
- Men kan jag få en liten stund? - Självklart.
Käre Gud. Jag ber till Dig å hennes vägnar.
Ge henne evig vila. Låt ljuset skina på henne.
Och må hennes själ vila i frid.
- Är du helt säker? - Ja, lägenhet 3B.
Bodde Vandyke där, eller var han bara där?
- Vi har gått igenom det här. - Var mig till lags nu.
GPS-datan som visar var Vandyke var dagen Elizabeth dödades...
Jag gick igenom varenda punkt. Varje steg han tog den dagen.
- Butiker, restauranger, hyreshus. - 3B.
Jag visade vaktmästaren fotot och min bricka.
Vandyke bodde där till och från.
Helen Field? Syster? Vän? Flickvän? Stridskamrat?
Jag vet fortfarande inte.
Weecha och jag pratar med ms Field. Du har ett fall att lösa.
- Viktigare än det här? - Den kan vara det för agent Park.
Hej.
- Vad gör du här? - Tittar på dig.
Du ser bra ut. Äktenskapet klär dig. Hur är det med Perry?
Peter mår bra. Jag frågade precis vad han önskar sig att äta.
Du har tagit honom till vårt ställe. Borde jag bli svartsjuk eller rörd?
Du ska gå, helst innan han kommer.
Jag har ett jobb till dig. Du slutade väl på akademin?
- Skuggar du mig? - Jag försöker.
Jag vet inte vad du gör, men det är väl inte lika spännande?
- Varken spännande eller lagligt. - Utomrättsligt.
Och nödvändigt. Du var bra på det. Det är därför jag är här.
Jag har varit med och startat en organisation. Konglomeratet.
- Svaret är nej. - Du vet inte ens frågan.
Jodå. Och det handlar inte om jobb.
- Om du skulle ändra dig. - Det gör jag inte.
Jag hoppas att det inte är sant.
- Hej! - Hej!
- Jag heter Peter. - John. Alina och jag var... kollegor.
Jaså? Berätta gärna. Hon gillar att ha hemligheter.
- John skulle precis gå. - Där ser du.
En annan gång. Trevligt att träffas. - Alina. Det är alltid ett nöje.
- Så... vad gjorde ni tillsammans? - Å, du vet... Vi dödade folk.
Visst. Där fick jag för att jag frågade.
Har du beställt? Jag är utsvulten.
Nej. Förlåt. Jag fick ett sms från jobbet. Jag måste tyvärr gå.
Säg inte förlåt. Gå. Rädda planeten.
Eller vad du nu gör som du inte kan berätta om.
- Jag har försökt att svara mer. - Jag har försökt att fråga mindre.
Se på oss. Vilket team.
Vi vet att myndigheter sanktionerar attentat genom underrättelsetjänster.
CIA, MI6, SVR, Mossad...
Enligt Raymond har fyra av de här yrkesmördarna bildat Konglomeratet.
Vet nån av er nåt om det här?
Jag? Nej, men jag har hört rykten om ett företag med lönnmördare.
Är det ett företag som har privatiserat lönnmord?
Ja. Raymond säger att de skaffar sig klienter.
- Vet han vilka de är? - Nej, bara offren.
En förmodat oberörbar vapenhandlare -
- en terroranklagad minister i Kosovo, en korrupt polischef.
- Inte trevligt, men de tar skurkarna. - Än så länge.
De tjänar ideologier oavsett land.
Om du betalar så dödar de. Både bra och ont folk.
Jag hör med min kontakt på Langley. Om han godkänner det så kör vi.
På Raymond verkade det som om du visste mer.
Nej, det gör jag inte. Jag vet inte hur han tänkte.
- Hur tänkte du?! - Agent Park!
Mina likvideringar angår inte dig eller gruppen!
Du kommer tyvärr olägligt. Jag har ett viktigt möte.
Vet du att de tog kontakt? Jag tänker inte göra det, om du är rädd för det.
Nej då, men jag är sen. Stanna, plundra kylskåpet.
- Varför gör du så här mot mig? - Likvidering - skojig omskrivning...
...för blodsutgjutelse. Typiskt ryssar att mynta ett uttryck -
- som dryper av sån kallblodighet.
- Varför? - Det finns en burk Belugakaviar där.
Den kan nog stilla även dina nerver. Champagne också.
Stäng när du är färdig.
Alina Park? John Richter. Jag har hört att du har varit på äventyr.
Hallå där!
- Känner jag dig? - Den misshandlade har anmält dig.
Den misshandlade höll på att misshandla en kvinna.
- Om du är hans advokat... - Det är jag inte.
Till mors sorg blev jag aldrig advokat.
- Snut, då? Privatutredare? - En beundrare.
Jag träffar sällan kvinnor som slår män i huvudet med Grand Cuvée.
- De hade slut på Jack. - Det stod inget om humor i din akt.
- Vilken akt? - Trivs du på akademin?
Vem är du?
De flesta vet inte att ilska är det renaste uttrycket för omsorg vi har.
Raseri kommer från brist på kontroll, inte kunna skydda sig själv och nära.
Med tanke på all ilska i din akt är du nog enormt omtänksam.
Det är därför jag är här, för att se det med egna ögon.
- Vad vill du ha av mig? - Just nu?
Jag kommer inte på nåt jag inte vill ha av dig.
Jag var inte ärlig. Jag känner till Konglomeratet.
- Jag blev ombedd att gå med. - Gå med i ett team av lönnmördare?
- Ja. - Varför då?
Därför att jag är en.
Det var roligt. Ett tag trodde jag faktiskt att du hade en ledtråd.
Det har jag. En medlem i Konglomeratet gav mig den i morse.
Ex-CIA. Han ville rekrytera mig nu, för han har gjort det förut.
- Du jobbar för CIA. - Om jag erkänner måste jag döda dig.
- Det är ett dåligt skämt. - Fast det råkar vara sant.
Okej, jag nappar väl då. Varför har inte-CIA en akt om mig?
Aye Su. En ökänd, burmesisk juntaledare.
Är CIA intresserade av mig på grund av Aye Su?
- En förtryckande, etnisk rensare. - Han är ett odjur. Hur angår det mig?
- Du har låg toleransnivå mot odjur. - Har inte alla det?
Akten antyder också att du är beredd att göra nåt åt det.
Vänta. Nu låter det nästan som en raggningsreplik.
"Tjena, hur är läget? Vill du döda en stark militärledare åt oss?"
Nej, jag blev ombedd av min regering att mörda ett odjur.
Och du sa ja. Jag försöker förstå varför.
Varför jag inte vill dejta honom? Han är 30 och jobbar på bio.
Han driver en kedja av biografer.
Vad spännande. Jag hämtar de sexiga underkläderna.
Tråkigt är bra. Det är 2,2 barn, en hund och pension.
Okej, herr Tråkig får ringa mig, men det blir ingenting av det.
- Jag visste att du skulle ringa. - Vad ska jag göra om jag säger ja?
Efter att Keen dog och insatsgruppen splittrades var jag ganska vilsen.
Utåtagerande, på jakt efter nåt. Ett högre syfte.
- Som bestod i att döda en diktator? - Du kanske inte gillar det, men ja.
Det var sanktionerat av regeringen. Beslutsfattarna var ansvarsskyldiga.
- Det gäller inte Konglomeratet. - Vi får diskutera skillnaden sen.
Nu vill jag bara att du hjälper oss att hitta dem.
Mord AB? Absolut.
Även om du måste utnyttja den här killen för att få namnen på de andra?
- Ja, det är jag med på. - Bra.
Ring din kontakt. Säg att du är med.
Visste du att kameler har varit tama i mer än 4 000 år?
Vem är du? Vad vill du?
Vem jag är spelar ingen roll. Det viktiga är att du...
...är Helen från lägenhet 3B.
Om det handlar om Ken, så var jag inte inblandad.
- Kameler är fantastiska djur! - Urinen sägs kunna bota håravfall.
Säg bara till, så stänker jag lite på din skalp.
Vad är det som pågår? Varför är jag här?
Är ni två galningar?
Charles Vandyke. Du är här för att berätta om honom.
Charlie? Jag har inte sett honom på flera år.
Säkert inte, förmodligen inte sen jag dödade honom.
Jag ber er... Jag vet inte vad ni vill ha, men ni ska få det!
Jag vill ha namn. Vänner, kollegor, bekanta.
Och allt Vandyke lämnade kvar.
Papper, böcker, kontoutdrag, datorer.
Du ser ut som en som sparar saker. Ge mig det du sparade efter Charlie.
Okej. Visst, absolut.
Elizabeth Keen?
Jag vet inte vem det är.
- Nämnde han aldrig henne? - Aldrig.
- Två liter! Vi kan köra igång. - Jag svär! Han nämnde henne aldrig!
Vi får väl se.
Han är här.
- Självklart... - Vadå självklart?
Samars ex, den här killen... Vad är grejen med de här snygga mördarna?
Hej. Jag är glad att du tog kontakt.
Jag vet att det är topphemliga grejer men ett parkeringshus?
Jag beklagar det. Jag har ett möte i närheten, men jag ville träffa dig.
Jag tänkte slå två flugor i en smäll.
- Vilka ingår? - Hur är det att vara gift?
Jag går inte med förrän jag vet vilka de är.
Är du lycklig? Hatar du mig om jag säger att jag inte hoppas det?
- Peter och jag har det bra. - Tänker du på Kuba ibland?
Kuba. Låt oss tänka på Kuba.
- Kan du fokusera på vad vi gör här? - Ja, alldeles strax.
- Vem är det? - Han jag ska träffa.
Jag är strax tillbaka.
- Är han ute på ett jobb? - Då måste vi stoppa honom.
Om ni går in blir jag avslöjad och vi får inte veta nåt.
- Jag är redo att riskera det. - Jag går.
Han blir inte misstänksam om det inte är nåt.
Ner på knä.
- Vem har lejt dig? - De dödar mig om jag säger det.
Jag dödar dig om du inte säger det.
Är du oskadd, Park?
- Vi måste sticka! Nu! - Så det betyder att du är med?
- Förstår du vad du har gjort? - Harold höjer aldrig rösten.
- Här kommer orsaken. - Du räddade mördaren via mord!
- Trubbel i paradiset? - Ja, på grund av dig.
Av mig? Förlåt, men jag levde visst under det falska intrycket -
- att vi är vuxna. Gudskelov att vi inte är det.
- Jag såg ett vapen och reagerade. - Tänk om det var en visselblåsare!
- Eller infiltratör! - Han var från Vor.
Det visste du inte. Du valde en mördares liv framför en främlings.
Vad är värst? Det, eller att du inte kan erkänna att det var personligt?
Det var det, men inte nu längre.
Ressler och Aram tyckte att det lät personligt.
Innan du säger att de har fel, och att det inte är nåt...
Innan du säger nåt som inte är helt sant ber jag dig att tiga.
Tänk efter. Om du efter det som hände i parkeringshuset -
- säger nåt som inte är helt och hållet sant...
...så får du sparken.
- En sköldpaddsstaty? - En ledsköldpadda, tror jag.
Är han bunden till den? Er teknikkille?
De följande 36 timmarna. Det ingår i nån sorts...
...insamlingsaktivitet, eller trohetsed...
- Invigningsveckan. - Ja, där har vi det!
En vecka av invigningsriter. Jag har inte en aning om till vad.
Poängen är att han är indisponerad och det här kan inte vänta.
Den tillhörde Vandyke. Jag hade en trivsam pratstund med Helen i 3B.
Vilket påminner mig om... att vi har med oss kamelmjölk!
Det blev lite över.
Vet du vem som hjälpte Vandyke att hitta Liz?
Inte än. Jag hoppas att det finns en ledtråd begravd här -
- som agent Mojtabai kan gräva fram.
Jag kände inte Liz lika bra som ni, men jag är här tack vare henne.
Hon såg mig med alla mina brister och accepterade det.
Det var som att förlora min skyddsängel.
Jag lyckades hantera mitt raseri, men sen rasade det ihop.
Tills jag träffade John. Han gav mig ett syfte.
Jag skiter i vad generalsekreteraren säger.
De är inte flyktingar, de är statsfiender.
Du! Du där! Ut!
Den är salt. Väldigt salt.
Lite motbjudande, men ändå utsökt, på nåt sätt.
Det finns inget krypterat, men jag hittade det här.
En rad GPS-koordinater från dagen då Liz dog.
Vi har följt Vandykes väg med telefonens GPS.
Ja, och de kanske stämmer överens, men kanske inte.
Jag lägger in telefonens koordinater i blått och datorns i rött.
Om jag lägger dem över varandra...
- De överlappar inte. - Förutom på två ställen.
Kaféet där du gav Liz brevet, och restaurangen där Liz dödades.
- Det var två som skuggade henne. - Nej, bara en.
- Vem är röd om Vandyke är blå? - Elizabeth.
Tåget, gömstället, kaféet, restaurangen...
Han följde efter henne.
- Via hennes telefon? - Jag tror inte det.
Programvaran tog emot signaler från en spårsändare av nästa generation.
Om vi hittar sändaren kanske den kan ge ledtrådar om tillverkaren.
Tillverkaren ville se Keen död eller jobbade för mördaren.
Vi måste hitta spårsändaren.
Jag förstår om du var sårbar. Du kände säkert att du fick ett syfte.
Jag ser det som att han utnyttjade dig.
Ja, men han hjälpte mig också att ta mig därifrån.
Jag har henne. Skytten.
- Du skulle ju vänta i bilen. - Vad ska jag säga? Jag saknade dig.
- Kom igen. Kom nu. - Okej.
Får jag bjuda ut dig om jag tar en kula för dig?
Det är nog din enda chans.
Jag har hört att Playa Paraiso ska vara vackert så här års.
Han hade rätt. Det var vackert den årstiden.
Du sa att Richter bjöd med dig för att träffa hans kumpaner.
- De kanske vill ha med dig? - Ja.
Om de vill det hjälper jag till med att gripa dem. Allihop, även John.
- Trots allt du har berättat? - Ja, absolut.
Ursäkta mig. Agent Park, jag såg att du åt lite Belugakaviar.
- Jag hoppas att det hjälpte. - Kan du ge oss en stund?
Javisst. Jag behöver bara kläderna Elizabeth hade på sig när hon sköts.
Jag måste undersöka dem.
Jag visste inte var annars jag skulle göra det här... med er.
Jag försökte städa upp i rummet och göra det respektfullt.
Rummet blir bra. Pratet klarar jag mig utan.
Okej...
Det var allt. Det var vad hon hade på sig.
Om det finns en sändare är den säkert inte längre i bruk.
Signaldetektor, trådlös ljudbugg, scanner för främmande föremål...
Om det finns nåt på henne kommer jag att hitta det.
Inte på henne. Hennes kläder. Hon är begravd.
Jag förmodar att hon har nåt fint på sig.
För vad det är värt så hoppas jag att ni hittar den ni söker.
Jag vill inte veta vad ni tänker göra med personen, men...
...ni förtjänar sinnesfrid.
Vi har satt en kamera i knappen, samt en mikrofon -
- så vi hör och ser allt.
När Richter har hämtat dig följer vi efter.
- Du ser strålande ut. - Tack.
Jag visste inte vilken klädkod som gällde för ett möte med lönnmördare.
När vi vet vart du ska skickar vi insatsstyrkan.
När vi har identifierat dem och har bevisen går vi in.
Efter att du har lämnat byggnaden.
Det får inte slå tillbaka på dig.
- Nervös? - Förvirrad.
Det vi gjorde, Su och de andra, det gjorde vi för vårt land.
- Vad gör vi det nu för? - Pengar.
Det låter så affärsmässigt.
Vi vill säkra jobben.
Det har vi aldrig kunnat i vår bransch.
Det har gått tusen år sen Hassan-i Sabbah -
- var vår första vapenbroder.
Ledare för de ökända Assassinerna, kända på arabiska som hashshashin.
Vi är hashshashin.
Närvarande vid historiska vändpunkter -
- men vi har tvingats jobba som frilansare, fått betalt per jobb.
Sårade, fysiskt och känslomässigt, ibland dödade.
Om vi har tur blir vi tackade i hemlighet och förnekade.
På vilket sätt är Konglomeratet annorlunda?
Måltavlan i garaget var en rysk gangster vid namn Lev Salenko.
Jobben är de samma.
Den enda skillnaden är priset och bokföringen.
En procentandel går till den som tog in mig.
När han slutar får han sin andel för pension och sjukförsäkring.
Det låter som ett pyramidspel.
- Snarare en morot för att locka folk. - Ja, det är ett pyramidspel.
Är det därför du tar in mig i pyramiden?
- För en morot? - En underordnad förmån.
Vilken är den primära?
För att få veta varför du inte kom till Tanger.
Jag menar allvar. Mina partners vet vad vi gjorde.
De vet att det var skickligt, och de undrar varför det upphörde.
Mina ord kan vara avgörande för om de tar med dig.
Så... vad ska jag säga till dem?
Jag tog inte med resväskan för att göra en poäng.
Jag tog med resväskan för att jag ska med ett plan!
Ja, jag ska tänka på de 2,2 barnen, hunden, katten -
- och prästen som förklarar oss herr och fru Häpnadsväckande Tråkiga.
Ja, jag älskar dig också.
Jag är allergisk mot katter.
Vad gäller de 2,2 barnen - med allt de måste bearbeta -
- blir nog, 2 min favorit.
Snacka om marginaliserad. Hen får sin egen bokstav!
HBTQIAP - för partiell.
Vad är, 2? Kanske en hand?
Ett finger.
Jag blir gråtfärdig när jag tänker på att jag ska leda tummen till altaret.
Jag lyssnar när prästen frågar: "Tager du, tumme, detta pekfinger..."
"...till att bli ditt lagvigda finger?"
"I nagelrot och vrickning så länge ni båda skall vinka?"
Tänk om tummen faller för långfingret? Du vet...
- Värstingen. - Värstingen.
Det går över. Funkar för en flirt.
Kanske till och med... en resa.
Men i slutändan blir hon ihop med pekfingret.
- Hur kan du vara så säker? - "Casablanca."
Va? Okej, du kanske driver en bio, men du kan inget om film.
Ilsa valde inte pekfingret i "Casablanca."
Va? Paul Henreid personifierar ju pekfingret.
Hon älskade Humphrey Bogart, som ju givet är långfinger.
Så hon stack med en kille istället för att stanna hos den hon älskade?
Hon åkte på grund av jobbet.
Det var viktigt för henne, och hon offrade sin lycka för det.
Vem skulle göra så?
Var det därför du inte kom?
- För att han är ett pekfinger? - Det var därför jag skippade Tanger.
Jag skippade allt annat eftersom... han får mig att skratta.
- Du sa att du kunde hitta det. - Det kan jag.
Om den var här, men det är den inte.
Nån spårade Elizabeth ända tills ögonblicket hon dog.
Då kom polisen och hämtade henne, allt beslagtogs och märktes upp.
Beviskedjan. Vem skötte den?
Park.
Visste ni att agent Park var lönnmördare?
När Liz dog dödade hon folk mot betalning.
- Ja. - Och det störde inte er?
Inkompetens stör mig. Brist på originalitet.
Margarin.
Det här och det mesta annat ända upp till agent Parks avtryckarfinger?
Vilstolar på Titanic.
Alina Park hör hemma i Konglomeratet.
På åtta månader har hon utfört fyra jobb.
Så utmärkt utförda att hon tilldelades underrättelsekorset.
Vänd dig lite åt vänster.
...som delas ut för "utomordentlig heroism" -
- "där man accepterar farorna med iögonfallande själsstyrka" -
- "och exemplariskt mod."
Era meriter är förnäma, men inte ert engagemang.
Åtta månader. Inget före eller efteråt.
Om ni är så bra som mr Richter påstår - varför slutade ni?
Det var lätt att döda, svårt att skratta. Jag behövde mer av det.
Michael Simmons, före detta SAS, tolv måltavlor, åtta mord.
Mirko Ibrahimovic, prickskytt, DGSE.
Han står direkt under franska försvarsministeriet.
Colleen Riano, före detta CNI, Spanien.
Ligger bakom minst 40 mord, som vi känner till.
Är de här människorna hjältar eller terrorister?
Tack för att ni kom. Det var allt.
- De såg besvikna ut. - De älskade dig.
- Hur vet du det? - Du lever fortfarande.
Röstningen är en formalitet. De älskar dig, jag älskar dig.
Vi måste fira ikväll. Och med fira menar jag ha sex.
Säg ett hotell så bokar jag ett rum.
- Hej då. - Vi har allt vi behöver.
Insatsstyrkan är redo.
Jag ligger var som helst med dig! Det är en jobbförmån, som tandvård.
Jag är ute.
- Jag har inget att säga. - Det gäller inte Konglomeratet.
Tack vare dig finns det inte längre.
Insatsstyrkan gick in. De grep dem. Det är över.
- Det gäller Elizabeth. - Det var rätt beslut.
Jag gillar inte att du lägger dig i. John Richter är en bra person.
Du var med henne efter skjutningen.
- Du åkte med henne. - Jag gillar honom.
Och han gillar dig.
Han rekryterade dig en gång och ville göra det igen.
Du sa ja första gången. Jag kunde inte riskera en repris.
- Du kunde inte? - Jag har ouppklarade affärer.
- Vi har ouppklarade affärer. - Hitta Liz mördare.
Ja, och det kanske inte går utan dig.
Det låter nästan som en komplimang.
Jag behöver dig, Park. Det var därför jag satte Konglomeratet på listan.
Jag har inte råd att förlora dig.
Ja, jag åkte med henne till bårhuset. Hur så?
Personen som låg bakom mordet satte en sändare på henne.
Sändaren kan ge oss en ledtråd om vem det var.
Om vi lyckas hitta den.
Aram och jag gick igenom bevisen som finns.
Bevis som du har undertecknat, men de fanns inte där.
- Fanns det verkligen en sändare? - Ja, vi har koordinaterna.
Då har ni redan svaret.
Om ni vill hitta sändaren ska ni hitta stället för sista sändningen.
Tack för att du visar hur mycket jag behöver dig.
Jag är ledsen för Richter, men utan din hjälp -
- ser jag tydligen inte det uppenbara.
Tack, agent Park.
Hallå?
Aram. Jag vet hur vi ska hitta det vi söker.
Älskling? Jag hämtade mat på Biryani Kebab.
Jag sa att du hade chiliallergi. Den är inte mild...
Hej, älskling.
Jobbig dag på kontoret? Slå dig ner.
Slå dig ner, sa jag.
- För ett väl utfört jobb. - Angående det: Det är inte utfört.
- Richter är borta. - De var sex på mötet.
Styrkan grep sex, men av dem var en vakt utanför.
- Har ni informerat Park? - Vi har ringt.
Misstänker Richter henne för razzian?
Jag vet inte, men i så fall är hon i fara. Åk dit.
Varför gjorde du det? Neka inte, jag vet att det var du.
- De kommer hit. - Var det för hans skull?
- För att han får dig att skratta? - Om du går nu kan du komma undan.
Har hon berättat vad vi gjorde? Arbetet vi utförde?
- Alina, vad är det här? - Det ordnar sig.
Hallå där! Fokusera. Fokusera. Har hon berättat vad vi gjorde?
- Hon sa att ni dödade människor. - Skjut, högg, sprängde.
- Hon är född till mördare. - Dra inte in honom.
- Han är skälet till att vi är här. - Vad pratar han om?
Han vet vad vi gjorde, men inte vad vi gjorde...
Hon lämnade mig för dig.
Jag kom tillbaka för att rätta till det, och nu är vi här.
Om du stannar råkar du illa ut.
- Är du orolig för honom eller mig? - Honom. Jag älskar honom!
Jag tycker om dig.
Det som hände idag ändrar inte på det.
Jag vill inte att du ska bli gripen eller sårad, särskilt inte av mig.
Dig?
Du pratar så mycket att du inte hör vad du säger.
Du vill att man ska höra dig, men du lyssnar aldrig.
Ilska är det renaste uttrycket för omsorg vi har.
Raseri kommer från bristen på kontroll.
En rädsla att man inte kan skydda sig själv eller de man håller av.
Med tanke på all ilska i din akt -
- visste jag att du var enormt omtänksam.
- Jag vet vad jag sa. - Men du vet inte vad det betyder.
- Vad betyder det? - Att jag ska spöa dig!
Jag är hemskt ledsen.
- Om nåt hade hänt dig... - Det är ingen fara med mig.
Inga skärsår, blåmärken? Inget brutet? Låt mig se.
- Se på mig, Peter. - Nej, helst inte!
Jag mår bra.
Jag vet inte hur det är med dig.
Alina!
- Är du skadad, Park? - Nej.
Inte på det sättet du menar.
Weecha. Hej!
Det är Aram, om du minns?
Han du kan supa under bordet.
- Han är på dåligt humör. - Jag fick en dålig spådom.
Blommorna. De visar tydligen på kluvenhet.
Okej. Å ena sidan har jag goda nyheter...
Jag gjorde det ni bad om. Sändaren på Liz - jag använde Vandykes dator -
- och fick fram sista signalen.
- Alltså har vi en ledtråd. - Ja, det är den goda nyheten.
- Men jag har även dåliga nyheter. - Såklart.
Se bara på blommorna. Låt höra.
Sändarens sista signal kom från Rose Hill.
Kyrkogården där Liz är begravd.
Ni borde sticka härifrån, ta in på ett hotell.
Teknikerna kommer att jobba här.
Vilket mord ska de utreda? Det på Richter eller det på mitt äktenskap?
- Efter det här är båda döda. - Det vet du inte.
Jag trodde aldrig att jag skulle göra fel val. Någonsin.
Han känner säkert likadant.
- Jag vågar inte fråga honom. - Vågar inte?
CIA gav dig en utmärkelse -
- för utomordentlig heroism och exemplariskt mod. Så imponerande.
Så iväg med dig. Var utomordentlig.
Du behöver inte göra det där.
- Den var Johns. - Ja, självklart.
Vad rökte han? Gauloises? På en balkong i Monte Carlo?
Det spelar ingen roll. Jag struntar i honom.
Den jag bryr mig om är du.
En gång sa du att du inte var ärlig mot mig.
Inte för att jag inte skulle gilla det jag såg -
- utan för att du inte skulle det. Att du inte kunde räkna med min kärlek -
- tills du lärde dig att älska dig själv. Hur går det med det?
Det är ett pågående projekt. Som vår relation.
Men jag gör framsteg, och jag hoppas att vi också gör det.
- Var det framsteg ikväll? - Nej.
Men det är... slutet.
På mitt hemlighetsmakeri.
Du är min man, min partner. Du ska få veta allt.
Jag vill att du ska veta allt.
Du har rätt. Jag mår inte bra.
En av de största anledningarna är -
- att jag inte vågar lita på den jag litar mest på.
Du slog ihjäl en man.
- Jag vet inte om jag kan hjälpa dig. - Inte jag heller.
Men jag vill ta reda på det. Vill du?
Vet du vem Raymond Reddington är?
Självklart. Hur så?
Det är nog bäst att vi sätter oss.
Du missade tyvärr Agnes.
- Hon sover redan. - Det gläder mig faktiskt.
Jag är här för att diskutera nåt med dig -
- som hon kanske inte bör känna till.
Vad då?
Jag tror att jag vet hur vi ska hitta personen som dödade hennes mor.
Varför ska hon inte få veta det?
För att hitta personen måste vi gräva upp Elizabeths kropp.
Text: Joakim Sandström Iyuno-SDI Group