Vi burde bodd på det søte pensjonatet i byen.
Det hadde flott kritikk på nettet. Og senger. Med madrasser.
- Det ville da ikke vært noe morsomt. - Er dette noe morsomt?
Det er nifst her. Vi er midt i ødemarka.
Gi deg. Det var hit familien min dro da jeg var liten.
Der de skremte deg med historier om "Den hviskende kvinnen".
Ja. Hun hjemsøkte barndommen min. Det er sant.
Heldigvis for deg er jeg ikke så liten lenger.
- Hva var det? - Hva vet jeg? Kanskje et ekorn.
- Eller "Den hviskende kvinnen". - Morsomt.
Det der var noe større enn et ekorn.
- Jeg tror det er borte. - Kan du se etter?
Vær så snill.
(NR. 181)
Det var Tadashi. Han har gjort ferdig dykket i Vandykes pc, som du ba om.
Fant han perler? Som hvem som leide Vandyke til å drepe Elizabeth?
Nei.
Fikk han da bekreftet at Vandyke sporet henne den dagen hun døde?
Ja. Vandyke brukte en app for å følge med på hvor hun var.
- Men det er mer ved det. - Jeg føler at det kommer en vri.
Ut fra appen tror Tadashi at radiosenderen inni Elizabeth -
- ble konstruert for å ha to funksjoner.
Den sender GPS-koordinater, og den overvåker tidsstyrt medisinering.
Jeg leste giftanalysen.
Ikke noe uvanlig i Elizabeths kropp. Hun ble ikke dopet.
Kanskje den som ga henne senderen, ikke trengte den funksjonen av den.
Men som medisinsk apparat var den liten nok til å sluke.
Vi snakker til feil folk. Vi trenger ikke teknologieksperter.
Vi trenger medisinske eksperter. Vi må ha tak i Herbie.
Jeg sendte en kurer til ham i morges med sendere.
Men han tar ikke telefonen. Er dere uenige på noen måte?
Med Herbie? Mannen liker konflikter like godt som jeg liker hardkokt egg.
Det er ulikt ham at han ikke svarer. Prøv igjen.
- Kom inn, senator. - Kall meg Cynthia, er du snill.
Cynthia. Jeg er redd for at vi ikke er fullt utstyrt for visitter her.
Men jeg kunne ikke avslå ønsket om et møte.
Vil du ha en kopp kaffe?
Dette er vanskelig nok, Raymond. La oss bare komme til saken.
- Jeg trenger hjelp av deg. - Det ante meg at du gjorde det.
Du vet at jeg ikke ville kommet hit hvis jeg ikke var desperat.
Det er tre uker siden svigerdatteren min forsvant.
Ja, jeg har fulgt med på nyhetene. Jeg er så lei for det.
Det jeg har holdt skjult, er at Sheila dukket opp igjen i går -
- på en leirplass. Det lokale politiet hjalp ikke til.
Hun var halvdød. Avmagret. Torturert.
Sheila ligger nå i kunstig koma, mens den som gjorde dette, er...
...er fremdeles der ute. Lever og puster. Nyter sola i ansiktet.
Samtidig som Sheila ligger i koma, og du... føler deg hjelpeløs.
Vi må lete i mørket når ingenting i lyset er logisk.
Det ante meg at du ville forstå det.
Politiet snakket med de to som Sheila Panabaker fant.
Men hun falt sammen uten å si noe. Så vi aner ikke hvor hun kom fra.
Skogen der hun dukket opp, er 48 000 mål med landsens strøk, -
- stort sett uten lokale myndigheter. Et stort område å sjekke.
Sheila er i koma, i kamp for livet, på Chesapeake Bay Memorial.
Synd på Panabaker, men bør vi se på en bortføring der offeret er tilbake?
Jeg syns det.
Rart ikke FBI alt har saken, med senatorens høye stilling.
- Hun ba om å få oss. - Om å få Reddington? Hvor er han?
Han har en ledetråd på sporsenderen fra Elizabeth, men vil hjelpe til.
Hør her. Cynthia har kjempet for denne gruppen flere ganger.
Vi skylder henne dette. Ressler og Aram: Sheilas leger på sykehuset.
Trenger det være meg? Jeg har... lissom ting å gjøre.
- Hva slags ting? - Datating, vet du.
- De er rent tekniske. Kjedelige. - Selvsagt. Bli med Ressler, Park.
Hvis legen kan si oss hva som ble gjort mot Sheila, -
- så kan vi finne ut hvem som gjorde det.
Jeg forstår fremdeles ikke hvordan Sheila kom seg ut.
Kanskje vi har for mange pasienter, og jeg har for mye å gjøre.
- Hva om hun får politiet hit? - Det vil hun ikke gjøre.
Hun dro om natta. Det må ha forvirret henne.
Hun gikk i flere dager og havnet åtte mil herfra. Hun uroer meg ikke.
Men vi har en tom seng vi må fylle.
Heldigvis for oss har jeg funnet en ny mulighet.
Jeg sa at jeg så vidt takler dette. Det er feil tid for å hente en ny.
Du vet hvor viktig oppdraget vårt er.
Vi kan nok takle en pasient til. Vi får det alltid til å funke.
Hun var nedkjølt da hun kom hit. Hun er uttørret. Underernært.
Sånt skjer vel etter flere dager i skogen uten mat og vann.
- Mye av det, men ikke hjerteskadene. - Har hun skader på hjertet?
Det er forstørret og har svekket funksjon i venstre hjertekammer.
Men det ble... snålere da jeg undersøkte henne mer.
Først trodde jeg at dette var knivsår eller spor av tortur.
Men vi fant dette da vi fjernet blodet.
- Er det der navn? - Jeg vil anta det.
- Skadene er visst selvpåført. - Hvorfor risset hun dem inn i beinet?
Mamma?
Husk det vi snakket om. Hun kan ikke høre deg nå. Hun er veldig syk, Char.
Unnskyld. Det er første gang hun ser henne etter at hun...
Nei, vær så god. Vi skulle til å dra.
Vi drar for å finne det svinet som gjorde dette.
Bare en liten tanke. Prøv å kaste det rundt. Et tynt lag.
Vil du ha sennep eller majones på smørbrødet, skatt?
Sarah?
Bill! Hun har et anfall!
Vi snakket med legen hennes. Svigerdatteren din skar inn navnene -
- til to kvinner i sitt eget lår.
Gjorde Sheila det? Hvorfor i alle dager?
Nå gjetter vi, men vi tror hun visste hun kunne dø -
- og ville fortelle de som fant liket at det er flere offer.
Det funket. Vi identifiserte navnene Crystal Flowers og Maria Holmes.
Mens begge navnene er utrolig vanlige, fikk jeg innsnevret søket -
- pga. et uvanlig bånd til Sheila.
Jeg kjenner de kvinnene. Men hvor fra?
På sosiale medier fant Aram alle som mødre i Små krigere-stiftelsen.
Å, jeg husker det intervjuet. Jeg var der.
De samler inn penger og deler historiene til barn og familier -
- med alvorlige helseproblemer. Jeg har gitt mye til Små krigere.
Hvorfor har ingen koblet sammen de savnede mødrene før nå?
Mer enn 600 000 mennesker forsvinner hvert år i USA.
Disse sakene er spredd ut over flere år, -
- i flere deler av landet og med forskjellige omstendigheter.
Vi får hit Emily Wright, som driver Små krigere.
- Vi får se om hun kan si oss noe. - Ja vel.
Takk for oppdateringen. Og for arbeidet deres.
Du vet den nye muligheten jeg fortalte om?
Jeg så på legejournalen du fikk tak i.
Hun har en lang, komplisert historie og passer perfekt for sykehuset vårt.
Så jeg skal slå til i kveld. I morgen tidlig har vi en ny pasient.
- Sørg for at senga er klargjort. - Ja, frue.
Jeg forstår det ikke. Hvem vil skade mødre? Og særlig mødrene våre?
De er de mest kjærlige og uselviske menneskene jeg vet.
Hvem hos dere har tilgang til familiedatabasen?
Vi har hundrevis av frivillige. Alle har tilgang til databasen.
Dere får navn og E-postadresser.
Hvilke datoer ble ungene til disse mødrene vist fram på nettstedet?
Crystals sønn: tredje oktober 2020. Marias sønn: tiende februar i fjor.
Og Sheilas datter: 25. januar i år. Hvordan det?
De ble tatt innen én uke etter at barnet var på siden.
Noen søker offer på siden.
- Dette skjer bare ikke. - Hvem hadde dere der denne uka?
- Er ikke dette litt ekstremt? - Han tar ikke telefonen.
Ingen blir bare tause mot meg. Da vil jeg vite hvorfor.
Herbie? Herbie!
Folkevognbussen din står i garasjen, Herbie. Jeg vet at du er der.
Det har gått halvannet døgn. Gi meg et øyeblikk.
Kona er på digital avrusning, og jeg får ikke tak i henne.
Jeg fikser det ikke! Jeg er ikke skapt for å være far!
Jeg tror jeg blir gal. Babyen min hater meg. Hun hater meg virkelig.
- Nei, nei. Hva heter hun? - Sue.
Som i "A Boy Named..." Kona er Johnny Cash-fan.
- Men glem det. - Kom hit, Sue. Kom hit.
Kom hit. Ja da. Sånn, ja. Ja da.
De er ganske pålitelige. Det er bare et par ting som gjør dem rasende.
Sult. Trøtthet. Luft i magen.
De trenger bare oppmerksomhet og kjærlighet.
Det er vidunderlig at man kan gi dem alt de ønsker med en gang.
Ja da.
Du skal nyte denne tiden. Det enkle ved den.
For jeg er redd for at det vil bli ganske komplisert.
Ja. Nei, det går bra. Det går bra.
- Nei, nei. Ja da. - Det går bra.
Du store min. Hun merker redselen din.
Kjære Gud, Herbie. Du må slappe av. Her.
Ja da. Hei.
Kan du være så snill å bli her en stund? Jeg er desperat.
Det avhenger av hva du kan si om sporsenderen min.
Vi kontaktet mødrene til fire barn som fra nettsiden og fikk tak i tre.
De vet om omstendighetene og ser etter alt uvanlig.
- Hva med den fjerde? - Mary Sutton. Jeg fant ektemannen.
Mary og datteren Sarah er på barnesykehuset. Sarah fikk et anfall.
Ressler og Dembe. Dra til sykehuset.
Sjekk at alt går bra med Mary, og oppdater henne på det som skjer.
Datteren din er nydelig, og det er ikke morsomt å være på sykehuset.
Men jeg vil observere henne i noen dager.
Vi pleier bare å bli her over natta etter et anfall.
Hun har uvanlig høyt natriumnivå. Jeg vil gi drypp for å balansere det.
Har hun kastet opp eller hatt diaré? Hun kan være uttørret.
Hun har et veldig strengt kosthold. Det kan ikke være derfor.
Og jeg tar meg av henne hver dag. Jeg kjenner henne best av alle.
Kanskje du vil sjekke prøvene om igjen?
Mor vet best. Jeg skal se hva jeg kan gjøre. Jeg kommer tilbake.
Er du nattsøsteren?
Ja. Jeg ville levere rullestolen til når Sarah skal skrives ut. I morgen?
Jeg prøvde å si det til legen. Takk. De prøver å holde henne i dagevis.
- Det er ren forsikringssvindel. - Ja visst.
Jeg vet sannheten.
Agentene Ressler og Zuma fra FBI. Vi ser etter Sarah Suttons rom.
- Hva gjør du?! - Jeg gjør deg en tjeneste. Tro meg.
Noen må hjelpe meg! Hjelp! Vær så snill!
Rommet må være her framme på høyre side.
- Sykepleieren skadet mamma. - Hvor er hun?
Hun dro nettopp med rullestolen.
Hun var middels høy. Hvit. Det hele skjedde så fort.
- Du fikk noe sterkt beroligende. - Hvorfor? Hvorfor meg?
Det vet vi ikke ennå. Men du passer inn i et mønster.
Hva slags mønster? Jeg har viet hele livet til å ta meg av datteren min.
Jeg har knapt tid til å pusse tennene.
- Vi skal komme oss til bunns i dette. - Imens blir vi der noen angrep oss?
En agent passer på. Noen er utenfor rommet hele døgnet. Dere er trygge.
Jeg kunne ikke identifisere "sykepleieren" på det kornete bildet.
- Og sprøytepistolen? - Hun brukte latekshansker.
Så ingen avtrykk. Men jeg gransket pistolen.
Den er ganske snedig. Hvis den ikke var blitt brukt til å bortføre mødre.
Komprimert luft sender en tynn strøm av medikamentet -
- rett inn i underhudsvev. Problemet er at jeg ikke kan spore den.
Den er ikke lovlig, og utgaven virker mye kraftigere enn de som er i salg.
Raymond har kontakter hos topp underjordiske, medisinske ressurser.
Den er nok konstruert for å gi og overvåke medikamenter.
Noen lidelser må ha nøyaktige tidspunkter og doser for medisiner.
Pasientene med de lidelsene er ikke så nøye med å ta dem.
- Og funksjonen? - Det er en kapsel.
Har jeg rett, er den ladet med pasientens medisin.
Minst én dose. Trådløse data sendes til pasientens lege eller verge, -
- som ser at medisinen er tatt og hvor pasienten er.
Hvem bruker den teknologien?
Ingen ennå, så vidt jeg vet. Den er helt ny. Jeg...
Jeg hørte om en klinikk i Boston som vurderer et prøveprogram.
- Jeg må vite navnet på klinikken. - Ja vel.
- Harold. - Jeg tekster deg et bilde.
Kvinnen som bortførte Panabakers datter, mistet noe i sitt nye forsøk.
Apparatet er ulovlig. Vi kan ikke spore det.
Med litt hardt arbeid og slit -
- kan jeg nok finne noen som kan ordne det for oss. Jeg kontakter deg.
Jeg avskyr å legge stein til byrden, men noe annet har dukket opp.
Tror du at du kan identifisere og spore denne for meg?
Det er ingenting jeg ikke gjør for deg hvis du holder henne i humør.
Å, stakkars, stakkars deg. Smertene må være uutholdelige
Vær så snill, slipp meg fri. Vær så snill.
Vi kan ikke ta inn en ny pasient etter det på sykehuset.
Ingen så meg ordentlig. Jeg var forsiktig.
Du er ikke forsiktig. Du er ute av styring. Vi må ta det roligere.
Ville Chelsea ønsket at vi tok det roligere?
Du må alltid ta opp henne.
Ja, det må jeg. For det er på grunn av henne vi gjør det vi gjør.
- Ja. Infeksjonen har spredd seg. - Hvorfor gjør dere dette mot meg?
Hysj, hysj. Det er fordi du er en utrolig mor -
- som ville gjøre hva som helst for å få slutt på din sønns smerter.
Det var det du sa til Små krigere. Vi gir deg sjansen til å holde ord.
Gutten blir bedre fordi du tar sykdommen hans inn i kroppen din.
Vi må gjøre noe, så det ikke sprer seg mer.
- Ellers mister hun beinet. - Få meg til et ordentlig sykehus!
Nei. Vi kan ta oss av alt her.
- Vet vi hvem sponsoren hans er? - Snakker dere om sponsoren min?
Det heter Anonyme Narkomane av en årsak.
- Vi vil huske hvem som sponser... - ...LeBron James.
Ja. Jeg så ham i noen nye sko i en kamp forleden.
Jeg prøver å finne et par.
Noen sko, hva? Hvilken kamp var det? Jeg tror ikke jeg så den.
Reddington ringte. Kontakten hans vet hvem som laget medisinpistolen.
Et sett ble levert til en adresse på bygda i West Virginia, -
- sammen med brukte sykehussenger og annet utstyr.
Et lag må dra dit i en fart.
- Bør vi rope hvem vi er? - Nei, stedet ser tomt ut.
Vi vil ikke advare de som måtte være her.
Tror du at Reddington fikk feil adresse?
Dembe.
Hjelp meg! Hjelp meg!
- Ressler! - Slipp den!
Så det er kvinnen som er ansvarlig for dette?
Den ene av dem. Hun var ikke alene. Det er en kvinne til der ute.
Hun som prøvde å bortføre Mary Sutton fra sykehuset.
Hva med de andre ofrene?
Tilstanden er alvorlig for alle. Livstruende for den ene.
Vi fant også... levninger på eiendommen.
De identifiserte ofrene har lik profil.
Alle ble bortført mens de stelte veldig syke barn, som Sheila.
Det vi ikke visste, var at mens de ble holdt fanget, -
- ble de utsatt for flere medisinske behandlinger -
- for å få de samme symptomene som de syke barna.
Det er derfor svigerdatteren og barnebarnet ditt -
- begge har tegn til kardiomyopati.
Hvorfor tvang de kvinnene til å gjenoppleve de redslene?
Hvorfor påførte de dem smertene de måtte se?
Jeg har ikke et klart svar ennå, men det er lys i enden av tunnelen.
De får treffe barna sine igjen straks de blir skrevet ut fra sykehuset.
Bare Sheila får den muligheten med Charlotte.
Vi kommer ingen vei. Hun har sittet der i timevis. Nå krever hun advokat.
Nei! Absolutt ikke. Dette er den eneste sjansen vi får på henne.
Vi kan ikke nekte henne advokatbistand.
Kanskje det da ikke er vi som burde avhøre henne.
Nei! Nei!
- Du virker ille til mote. - Ja. Vel...
Dette er en grense jeg behendig har unngått å krysse, fram til nå.
Jeg har tenkt stadig oftere på den grensen i den senere tid.
Hvis man leter etter noen som har skadet dem man er mest glad i, -
- så vil prismet man ser verden gjennom, bli helt forandret.
Da fins kanskje ikke den grensen lenger.
Har du gjort noen framskritt i jakten på agent Keens morder?
Ja, jeg har faktisk et spor.
- Men du sitter her sammen med meg. - Det er ikke av uselviskhet.
Jeg tar en grublepause.
Jeg vurderer omfanget av hva jeg kan gjøre for å få fram sannheten.
Ja, jeg forstår hva du mener.
Se hvor den hengivenheten har ført oss begge.
Svigerdatteren min. Din Elizabeth.
Du kan tenke deg hva jeg ville gjøre når du er villig til å gå så langt.
Jeg fant ut det du trengte. Lucy og Ethel svikter meg aldri.
- Men hun vil ikke like det jeg må si. - Ingenting kan gjøre dette verre.
Bare riv av plasteret, Teddy.
Svigerdatteren din... Sheila, ikke sant?
- Hun er ikke offeret. - Hva er det du snakker om?
Hun har gitt barnebarnet ditt et giftig brygg i mange år -
- som gjorde den lille jenta syk og sørget for at hun holdt seg syk.
- Det kalles Münchhausens syndrom. - Det er det tåpeligste jeg har hørt.
Jeg sa at hun ikke ville like det jeg hadde å si.
Løgn. Sheila ville ikke skadet barnet sitt. Charlotte betyr alt for henne.
- Jeg vil prate med sykepleieren selv. - Vent, Cynthia. Vær så snill.
- La oss snakke. - Jeg vil ha sannheten.
Du kan svært godt ha fått den. Det lover jeg deg.
Hva vet du egentlig om sykdommen til barnebarnet ditt?
Det var en veldig komplisert diagnose.
Hvorfor svarer jeg på dette? Dette er latterlig. Charlotte er syk.
Senator. Jeg må be deg om å tenke med hodet nå, ikke hjertet.
Har det aldri vært et øyeblikks tvil? Et rødt flagg?
For noen måneder siden ville jeg at Charlotte skulle gå til en kardiolog.
Å få avtale tar flere måneder. Jeg utnyttet stillingen min.
Sønnen min var overlykkelig. Sheila sto på at de alt hadde en pleieplan.
Jeg presset og presset. Til slutt ga hun etter. Men de kom ikke til timen.
Charlotte hadde så mange vansker, og Sheila virket så stresset.
Jeg trodde ikke... Det var én episode. Det kan umulig bety...
Det er sønnen min. Sheila puster uten respirator.
- Hva skal jeg gjøre? - Vær rolig. Få faktaene du trenger.
Den største ressursen din er innenfor den døra.
Mr. Reddington ringte. Vi har misforstått hele greia.
Hva betyr det?
De fikk Binstock til å snakke. Hun sier bestemt -
- at hun ikke skadet uskyldige mødre fordi de mødrene ikke var uskyldige.
Hva er hun skyldig i, da?
Barna var egentlig ikke syke. Det var mødrene som gjorde dem syke.
Binstock skadet dem som straff for det de gjorde mot ungene sine.
Jo lenger hun holdt dem der, desto friskere ble barna.
Jeg har lest om det. Münchhausens.
Ja, Münchhausen by proxy, for å være nøyaktig.
En mentalsykdom og en slags barnemishandling.
Kan du hjelpe, sir? Datteren min hadde et uhell. Jeg må ha håndklær.
- Har du søkt etter sykepleieren? - Den fungerer ikke.
- Kan du bare hente noen håndklær? - Ja vel, da. Bare vent litt.
Mørket i verden klarer fortsatt å overraske meg.
La meg minne dere på at sykepleieren er en morder.
Hun angrep oss med en skalpell. Kan vi stole på noe hun sier?
Det kan vi ikke. Men et barns liv kan være i fare, så vi må være raske.
Park. Se på legejournalene til barna til de bortførte.
Aram. Kontakt agentene der mødrene blir undersøkt.
Sørg for at de drøyer gjenforeningen.
Dembe og Ressler. Dra til sykehuset, og skill Mary Sutton fra datteren.
Agent Herndon her.
Mary Sutton kan utsette datteren for fare. Kan du bekrefte at de er der?
- Det kan jeg ikke. - Hva mener du?
De er borte.
Jeg tror ikke på det. Jeg tror ikke på noe av det.
Du behøver ikke tro oss, men vi trenger hjelp av deg.
Kona di rømte fra FBIs beskyttelse for 30 min. siden.
Stakk fra sykehuset med datteren din.
Du vet ikke hva du snakker om. Du var ikke der.
Nettene Mary satt oppe med Sarah. De skitne lakenene, akuttbesøkene...
Når snakket du sist med kona?
I dag. Hun ville ringe meg etter jobb.
Hvor lenge er det siden du var ferdig på jobben?
Halvannen time. Det betyr ingenting.
Har dere en annen bolig? Et sted de kan ha dratt til?
En annen bolig? Med legeregningene vi har?
Jeg måtte ta en ekstrajobb så vi skulle klare oss.
Jeg tar meg av pengene. Mary tar seg av...
Mary er verdens mest uselviske mor.
Du må ikke klandre deg selv. Ut fra det vi har fått vite, -
- har kona di lurt alt av leger, lærere, venner og stiftelser.
Får vi låne denne?
Ta det dere vil ha. Bare få hjem datteren min.
Og kona mi. Jeg vet det fins en forklaring.
- Se på dette stedet! - Hva gjør vi her?
Jeg tenkte at vi skulle kjøpe de kanelbollene du er så glad i.
Vi er ikke på sykehuset. Legen sa at jeg måtte fullføre dryppen...
Den legen er en idiot.
Du oppfører deg snålt. Hvorfor har du ikke ringt pappa?
Legg deg ned. Jeg tok med medisiner hjemmefra.
- Den hjelper deg med å hvile. - Ringer du pappa etterpå?
Selvsagt. Sånn, ja.
Mamma? Kan du forstå det? Det er et mirakel.
- Er alt i orden? - Jeg er bare... overveldet.
Jeg vet det. Jeg føler det samme.
Sutton aner ikke hvor kona og datteren er. Hva med legejournalene?
Ikke ennå. Justisdepartementet må godkjenne det først.
Det trengs kanskje ikke.
Dette er alle bevisene fra det forlatte sykehuset, -
- der Ressler og Dembe pågrep sykepleieren sin med skalpellen.
Binstock og svartelistedama hadde nesten fullstendige mapper -
- på de familiene de bevoktet.
Alle barna har forvirrende og omfattende journaler.
Det er en tydelig indikasjon på Münchhausen by proxy.
Jeg vet ikke hvem som er skurken.
Vi søker en angriper som skader Mary Sutton, -
- men Mary Sutton skader datteren sin uopprettelig. Hvem skal jeg pågripe?
Vi tar dem alle, fram til den jenta er trygg.
- Og stiller spørsmålene siden. - Vi har to forbrytere her.
Mary Sutton, og kvinnen som ville ta henne.
Jeg leste litt om Binstock. Hun jobbet som sykepleier -
- for ei jente som het Chelsea Mason og hadde en sjelden tarmsykdom.
Da Chelsea døde, sluttet Binstock i yrket.
Eva Mason, Chelseas storesøster, fikk en formue i skadeerstatning -
- fra sykehus som utførte meningsløse inngrep -
- som bare gjorde Chelseas dårligere.
Chelsea var egentlig ikke syk. Moren hennes forgiftet henne.
Så denne søsteren Eva kan ha en personlig vendetta -
- mot mødre som skader barna sine og var den som ville ta Mary Sutton?
- Binstock og Eva kjente hverandre. - Hvordan finner de mødrene?
Eva jobber frivillig i Små krigere-stiftelsen, -
- der hun filmer intervjuer og ser etter tegn på Münchhausens.
Passer en mor inn i profilen, så går Binstock, -
- som jobber deltid som forsikringstakstkvinne, -
- inn og bekrefter det med legejournaler som ikke stemmer.
Hvordan finner vi Eva Mason? Hun må jakte på Suttons.
Jeg fikk et treff på kredittkortet hennes.
Det ble nettopp brukt i Delaware. Hun kan være hvor som helst nå.
Jeg vet kanskje hvor de er hvis hun filmer for Små krigere.
Jeg så nettopp på dette.
Hvordan orker du det når det blir tungt?
- Jøss. Jeg vet ikke. - Det er så mange ting. Disney.
Sarah har noen venner som arrangerte danseinnsamling.
Vi liker virkelig å dra på kurbad.
Hvor drar dere da?
Et sted i Delaware som heter Primrose Grand Hotel.
Sa du at Eva Mason var i Delaware? Det kan ikke være tilfeldig.
Få bekreftet at de er på hotellet, og kom dit før Eva.
Jeg må bare hente litt is, skatt. Jeg kommer straks.
- Hva gjør du her? - Vennen min.
- Hvor er mamma? - Du trenger legehjelp.
Hva vet du? Du er ikke lege.
Nei, jeg er mer enn det. Jeg utretter mirakler.
Og jeg skal helbrede deg.
Hei! Gå vekk fra datteren min!
Det er deg. Du prøvde å angripe meg!
For å beskytte datteren din. Denne gangen vil jeg ikke mislykkes.
Det går mye fortere enn du fortjener, men jeg skal bruke den på deg.
- Hvis da ikke... - Hvis da ikke hva da?
Jeg ringer etter en ambulanse, og Sarah får dra på sykehus.
- Du blir med meg. - Hun trenger moren, ikke et sykehus.
- Slutt, begge to! - Sarah!
- La meg forklare det før du gjør noe. - Sarah! Legg fra deg våpenet!
- FBI! Slipp våpnene! - Hva er det som foregår?
- Slipp våpnene. - Kvinnen er gal! Hun overfalt meg!
Moren din gjør deg syk, Sarah.
Gir hun deg piller? Hvordan har du det når du tar dem?
- Du lyver. - Sarah! Hør på meg! Se på meg!
Hun sinnssyk! Jeg ville aldri skade deg. Jeg er mer glad i deg enn noen!
Gjør mamma meg syk?
Slipp våpnene. Ingen trenger å bli skadet.
Denne kvinnen er en barnemishandler.
- Det skal hun straffes for. - Akkurat som moren min ble?
- Vi vet om søsteren din. - Nei, dere vet ikke noe.
Dere så ikke mor tømme henne for liv og sperre henne inne i ett rom.
De eneste vennene hennes var dokkene.
Jeg visste hva hun gjorde, men ingen ville høre på meg!
Systemet svikter disse barna!
De har ikke tid å sløse bort! Livet deres står på spill!
- Unnskyld! - Stille.
- Unnskyld, unnskyld... - Bli der. Ikke rør deg!
Sarah? Hvordan gikk det?
- Gå vekk! - Det er datteren min!
- Senator Panabaker. - Jeg ringer for å takke deg.
Jeg ba deg om hjelp med å finne sannheten. Og du gjorde det.
- Hvordan takler familien din det? - Sønnen min er knust.
Jeg tok barnebarnet mitt med ut. Hun skal ikke være der under pågripelsen.
Barn overrasker en alltid. De tåler så mye.
Nå har hun sjansen til å bli frisk.
Du ga henne den. Ikke foreldrene, og ikke FBI. Det var deg, Cynthia.
Jeg er så glad for å komme bort herfra.
- Sheila Panabaker? - Ja?
- Du er pågrepet. - Hva?
Hva gjør du? Slutt!
Marshall. Marshall. Slutt! Ikke rør meg!
Bånnski, lille dame.
Satt ikke den akkurat der den skulle?
Jeg pleide å ta med faren din hit da han var liten, etter hockeytreninger.
Liten, men så kjapp.
Jeg får ikke lov av mamma å spise søtsaker. Jeg blir så syk.
Charlotte Anne Panabaker. Denne kakaoen gjør deg ikke syk.
Det garanterer bestemor.
Det er jenta mi.
Dr. Jansen? Fra den psykiatriske klinikken her?
- Kjenner vi hverandre? - Nei. Men vi må låne deg litt.
- Dr. Jansen. - Ikke gjør meg noe. Jeg har to barn.
Jeg har all respekt for de yrkene som behandler mentalsykdommer.
Det er en forsømt epidemi.
Du gjør eksemplarisk arbeid, men jeg har ikke tid til å være høflig.
Så fortell meg hva du vet om dette apparatet.
- Hvor kommer det fra? - Fortell det, så vet vi det begge to.
Jeg er ikke veldig godt kjent med den.
Men den ser ut som en prototyp på noe jeg så i fjor.
Vi skulle ha et forsøksprogram for pasienter med stemningslidelser.
Den kontrollerer medisinbruk.
Men pasientrettighetsgrupper var urolige for personvernet, -
- så det hele raste bare sammen.
- Hvem skapte apparatet? - Det er en tragisk historie.
Det fins mange av dem.
En ung mann kom hit og ba om å få en avtale.
Kona hans hadde en akutt, psykiatrisk lidelse.
Jeg husker ikke hvilken, men hun var alltid inkonsekvent med medisinene.
En dag fikk hun et tragisk, voldsomt anfall som tok uskyldige liv.
Mannen ble knust.
Han gikk tilbake til skolen og utviklet en svelgbar sender.
Den så at pasientene gjorde som de skulle.
Så ingen andre ble utsatt for et sånt mareritt.
Han ba meg om å gi teknologien en sjanse. Jeg ville som sagt prøve den.
Husker du navnet hans?
Det begynte med K. Kennison.
Ja. Andrew Kennison.
Du ville vel ikke skutt meg?
Hun hadde siktet på deg hvis hun skulle skyte deg.
Hei. Jeg kom så fort jeg kunne. Handler det om saken?
Nei. Agent Ressler. Var du på NA-møtet ditt i kveld?
Ja, selvsagt. Jeg går alltid...
Unnskyld, men hva handler det om? Er det ingen her som stoler på meg?
Først vil ikke Aram bli med meg i felten, -
- og så snakker dere bak ryggen min om sponsoren min?
Jeg går på møtene. Jeg følger skrittene. Jeg er nykter.
- Jeg trenger ikke intervensjonsvås. - Dette er ikke noe sånt.
Å nei? Er jeg gal nå? Er det sånn?
Hvis dere har mistet tellingen, fikk jeg tomånedersmynten min i går -
- fra den sponsoren dere slett ikke snakket om. Jeg prøver virkelig.
Vi kunne ikke ha vært stoltere.
Vi visste at dette var en milepæl for deg.
Vi ville ha navnet på sponsoren din, hvis den personen ville være med.
- På hva da? - Selskapet ditt. Ta-da!
Det krevde noen forsøk å hente kaka, men jeg klarte det.
- Oi... - Jeg laget en rå spilleliste.
- Ikke den fordømte spillelista igjen. - Han har grublet over den hele uka.
Jeg er så dum. Jeg beklager. Jeg...
Jeg pleier ikke å være så god med følelser, men dette...
- ...betyr... - Vi vet det.
- Du betyr like mye for oss. - Takk. Jeg mener det.
- Vil du ha den store biten der? - Ja visst.
40 kalorier.
Oversatt av Tor Hundstad Iyuno-SDI Group