BOSTON I MASSACHUSETTS
- Er du sikker på at han bor her? - Ifølge studentarkivet stemmer det.
- Hvem er da det? - Jeg tipper det er romkameraten.
Jeg går for å hilse på, og du ser på soverommene.
- Oi! Hva i...?! - Beklager at jeg skremte deg.
- Vi ser etter Andrew Kennison. - Hvem er du?! Hvordan kom du inn?!
Hysj. Jeg burde forklare at jeg ikke svarer på spørsmål.
- Det var uheldig. Hva heter du? - Marcus.
Rolig, Marcus. Det er Andrew vi har noe usnakket med.
Andrew er ikke her. Vi er i det samme studieprogrammet.
Da må du være en glup, ung kar, Marcus.
- Glup nok til å si hvor Andrew er nå. - Men jeg vet ikke!
- Når venter du ham? - Vet ikke det heller. Han er savnet.
- Savnet? - Det har gått noen uker.
Han dro til biblioteket 17 for å lese til fys-kjem-eksamen dagen etter.
Han kom aldri hjem igjen. Ingen vet hvor han er.
Andrew. Vær så snill, prøv å forstå dette.
Hvordan, når du ikke har fortalt meg noe?
- Jeg har sagt det jeg kan. - Du har ikke sagt noe!
Bare at jeg er i livsfare. Hvis noen truer meg, fortjener jeg å få vite...
Jeg kan ikke si mer uten å avsløre en føderal etterforskning.
Jeg kom da marshalene ringte fordi jeg vet du er oppskaket.
Jeg fikk ikke sagt adjø til noen!
Kona er mentalt syk og innlagt på et sykehus i Bethesda.
Jeg går glipp av forelesninger og eksamener.
Jeg er klar over det, og jeg er lei for det. Men FBI må holde deg trygg.
- Hvor lenge må jeg bli her?! - Jeg vet ikke. Vi etterforsker ennå.
Jeg håper på et raskt gjennombrudd, så du snart kommer hjem.
Det kan ikke... Jeg er vel ikke arrestert?
- Hva om jeg vil ha advokat? Eller gå? - Vi skal ikke stoppe deg.
Men da kan vi heller ikke beskytte deg. Jeg ber deg om mer tid.
Jeg vil ikke at du skal være her ett sekund lenger enn nødvendig.
(NR. 185)
- Hvordan gikk det med Kennison? - Han vil ut av beskyttende varetekt.
- Tror du han gjør det? - Det er forståelig at han er sint.
Han vil gå hvis jeg ikke snart forteller ham noe.
- Det var forvirring, sinne og frykt. - Hos ham eller deg?
Begge to. Hele denne greia gjør meg kvalm.
- Så si at du har funnet noe. - Det må du si meg.
Arbeidsteorien vår er at den som presser deg, er kriminalbetjent i NY.
Det blir omtrent 5200 mistenkte. Av dem er rundt 2600 hvite menn.
Det var det bartenderen sa.
- Jobbet mange da Koster ble drept? - 1400. Så det er 1200 navn på lista.
Det er mange, men alt tyder på at ett av navnene på lista står bak dette.
Jeg skal se om jeg gjenkjenner noen. Men hvis det fins en NY-betjent -
- som vil ha meg uskyldig dømt for drap, så aner jeg ikke hvorfor.
Jeg fikk Weechas melding. Hun sa at du har en sak. Jeg kommer til deg.
Ikke denne gangen. Samle styrken. Jeg kommer dit.
Betyr det at du har funnet noe?
Dere vet vi har sporet opprinnelsen til apparatet vi fant i Elizabeth.
- Fant du sporsenderens produsent? - Ja. Men det er mer enn en sender.
Det er én funksjon. Men den er skapt for å hjelpe folk, ikke forfølge dem.
- Hvem skulle den greia hjelpe? - Pasienter.
I dette tilfellet de som har visse alvorlige, psykiatriske lidelser.
Systemet brukes både til medisinering og monitorering.
Kapselen blir fylt med medikamentet.
Og som Aram har sagt før, vil den, når den er i kontakt med magesyre, -
- sende signal om at medisinen er tatt og hvor pasienten er.
- Til hvem da? - Leger. Pårørende.
Noen pasienter sliter med å huske om de har tatt medikamentene sine.
Og til og med hvor de er og hvor de er på vei.
Å hoppe over medikamenter kan være farlig med alvorlige lidelser.
Det kan det. Og i dette tilfellet var det også det.
- Weecha sendte deg en profil, Aram. - Å, hun har sendt meg en E-post.
Konstruktøren heter Andrew Kennison.
For noen år siden lot hans unge kone i flere dager være -
- å ta doser av det kraftige anti-psykotiske medikamentet sitt.
Resultatet var forskrekkelig. Og tragisk.
Hun tok livet av moren og søsteren, da de kom på besøk i høytiden.
Herregud.
Etterpå begynte Kennison å studere igjen, i et program på MIT.
Han skapte denne for å hindre at noe lignende skulle skje om igjen.
Det var ikke ham? Han skapte den, men har vel ingen bånd til Liz.
Jeg vet ikke. Jeg kan ikke spørre.
Du sa at han var på MIT. Vi kan jo hente ham.
Han har vært savnet i noen uker. Gikk ut av biblioteket og forsvant.
Det er neppe tilfeldig.
Enig. Derfor er Andrew Kennison det neste navnet på Svartelista.
- Det er mulig at han er død. - Godt mulig.
Noen tok ham fordi de ikke ville la ham bli funnet. Vi må vite hvorfor.
- Hvor begynner vi? - Romkameraten meldte ham savnet.
Universitetspolitiet har etterforsket det siden da. Det er nok stedet.
- Harold? - Hva er det?
- Er det greit for deg? - Ja da. Jeg mener... selvsagt.
Agent Ressler og Zuma. Dra til Boston med en gang.
Harold? Du skal vite at jeg forstår...
...hvor vanskelig alt dette må være for deg. Det gjør jeg selvsagt.
Jeg vet hvor glad du var i Elizabeth. Hvor vrient det har vært å gå videre.
Jeg visste hva denne veien betydde da jeg kom igjen.
Hva jakten på sannheten kunne gjøre med meg.
Jeg fokuserte sånn på mitt behov -
- at jeg ikke tenkte på hva det kunne gjøre mot deg.
- Ber du meg om unnskyldning? - Jeg uttrykker heller forståelse.
Vi ønsker det samme. Å sette punktum. Å stille noen til ansvar.
Jeg er sikker på at vi finner den som gjorde dette. Og når det skjer, -
- vil det være de som vil beklage.
MASSACHUSETTS TEKNISKE INSTITUTT I CAMBRIDGE
UNIVERSITETSPOLITIET
Agentene Ressler og Zuma? Ted Morrison.
- Jeg er satt på Kennison-saken. - Takk for at du møter oss.
Jeg har prøvd å få tak i noen i FBI. Takk for at dere vil dele info.
Nå er jeg ikke med. Vi kom for å bli oppdatert på etterforskningen din.
Oppdatere dere? Ja vel. Hva er det som foregår her? Er dette en spøk?
Ingen spøker. Vi kom for å hjelpe.
Greit. Dette er overvåkningsbilder fra utenfor universitetsbiblioteket.
Kennison kom ut klokka 22, og ble der møtt av en ukjent mann.
De snakket i noen minutter, satte seg så i den sedanen og dro.
- Sjekket du skiltet? - På den første dagen.
Og det er et føderalt kjøretøy, registrert på marshaltjenesten.
Jeg har ringt dem og FBI i ukevis for å få vite hva dette er.
Ingen ringer tilbake. Byråkrati i toppklassen.
Siden dere er her, vet nok ikke den høyre hånden hva den venstre gjør.
Hva i helsike er det der?
Du hører ikke etter! Jeg sier at alt henger sammen!
- Jeg forstår ikke hva du mener. - Den som presser meg...
...ville bli kvitt Kennison. Og hvorfor?
Fordi han skapte apparatet vi fant i Elizabeth Keen!
Han vet hvem som står bak at hun døde!
- Detaljer drapsmannen ville skjule! - Ta det rolig.
Jeg innså ikke at den som ville ta meg, også ville ta Elizabeth Keen!
Jeg hjalp til ved å ta vitnet som vil hjelpe oss med å ta den eller de -
- som fikk henne drept.
Pust rolig, og hør på meg. Sier du sannheten nå, så er det godt mulig -
- at vi begge to havner i fengsel. Harold?
Harold! Harold!
- Hva er egentlig spørsmålet? - Bilen står på marshaltjenesten.
Den er en av våre. Er det et problem?
Ja, at vi er med i en spesialgruppe i FBI og leter etter Andrew Kennison.
Ifølge bildene ble han sett da han satte seg i en av marshalenes biler.
- Ja, selvsagt. - "Selvsagt"? Han er i deres varetekt?
Vi sjekket. Han har rent rulleblad. Han er ingen rømling.
Jeg forstår ikke dette. Han er i vår varetekt fordi FBI ba om det.
Han er et mulig offer, ikke en mistenkt.
- Så han er et beskyttet vitne? - Ja.
Ja, fordi han er i livsfare. Det var FBI som gjorde den vurderingen.
Det er ikke jobben vår å tvile på det en visedirektør i FBI sier.
- Det må du gjenta. - Dere bør prate med Harold Cooper.
- Han sørget for vitnebeskyttelsen. - Det er umulig.
Det er et faktum. Han ledet transporten.
Han traff jo Kennison i går, på et av skjulestedene våre.
Så dere sier... Vent nå. Nøyaktig hva er det dere sier?
Kennison er beskyttet vitne etter Coopers ordre. Det er ham.
- Hvorfor skulle han gjøre det? - Av samme grunn som alle blir det.
- Man vil ikke at de skal bli funnet. - Av oss?
- Og Raymond. - Du kan ikke mene alvor.
- Dette skjer bare ikke. - Utrolig, men faktaene er sånn.
Vi går tilbake til begynnelsen. Hva vet vi?
Én: Noen sto bak Keens død. En som visste at Vandyke ville drepe henne.
- Så han selv ikke skulle bli avslørt. - Eller hun selv.
To: Vi tror Kennison har informasjon som fører oss til morderen.
Nå vet vi at Cooper sørget for at Kennison forsvant.
For å hindre oss i å finne Liz' morder?
- Vi må ta følelsene ut av ligningen. - Det kan jeg ikke.
Cooper tidde da Kennison ble ført opp på lista, men visste hvor han er.
Han sendte oss til Boston. Han skjulte sannheten for oss med vilje.
Det må ha en forklaring. Hvis...
Han satte Kennison i programmet lenge før Reddington kjente til ham.
Men etter at vi fant apparatet. Fordi han visste at vi da ville lete.
Så hva da? Ønsket Mr. Cooper livet av Liz?
Si det.
Si rett ut hva det er dere antyder!
Mr. Cooper samarbeidet med de som drepte Liz og beskytter dem nå -
- ved å lyve oss opp i ansiktet?
- Vi ser bare på fakta her, Aram. - Spørsmålet mitt er hva vi gjør nå.
Går til Reddington? Hvem sier vi det til hvis Cooper er innblandet?
- Panabaker? - Vi kan etterforske selv.
- Bekrefte om det er sant. - Sette opp en felle? For Mr. Cooper?
Nei, det gjør jeg ikke. Det gjør vi ikke.
Det må ha en forklaring! Jeg skal gå opp dit og spørre ham hva den er!
Det er verre å løse når han vet vi er på sporet.
Det blåser jeg i! Jeg vil ikke jobbe mot Mr. Cooper bak ryggen hans!
Vet dere hva? Aram har rett. Vi er glade i fyren.
Han fortjener at enhver tvil kommer ham til gode.
Jeg burde sagt det. Jeg er ikke helt sikker på hvorfor jeg lot være.
Jeg har hindret rettens gang, tuklet med beviser og løyet for politiet.
Det kan være de minste problemene, Harold.
Det er ikke et forsvar. Men da jeg satte Kennison, -
- i vitneforvaring, ante jeg ikke at han var tilknyttet Elizabeths død.
Du drev Reddington-gruppen, og det falt deg aldri inn -
- at du kanskje ble angrepet på grunn av forbindelsen til meg?
Ikke med en gang. I begynnelsen ante jeg ikke at det var et angrep.
Min kones tidligere elsker var død. Jeg husket ikke noe av den kvelden.
En stund trodde jeg at jeg kunne ha drept ham.
- Og du trodde ikke jeg kunne hjelpe? - Jeg gikk i lås.
Kunne knapt innrømme det for meg selv.
Men det var ikke sannheten, Harold. Så snart du innså at du ble presset, -
- burde du gått rett til meg.
Det var ikke så enkelt. Da hadde jeg trukket inn Charlene.
Hun løy for etterforskeren.
Og min venn Lew Sloan risikerte alt ved å endre tjenestevåpenet mitt.
Vi er ferdige. Jeg sa på den dagen jeg gikk med på å komme tilbake -
- at den som drepte Elizabeth, skal stilles til ansvar.
- Det vil jeg også! - Så si hvor jeg kan finne Kennison.
- I et skjulested, med marshalvakter. - Hvor da?
Jeg sier ikke det. Jeg får marshalene til å hente ham. Vi avhører ham her.
Jeg har kilder dypt inne, Harold.
Jeg vet hvor han er før dagen er omme, med eller uten din hjelp.
Jeg hjelper deg ikke med å skade ham.
Det vil ikke ha noe med hjelpen din å gjøre. Og jeg beklager å måtte si -
- at akkurat nå er det du som trenger hjelp.
Det var deg.
Jeg forstår... at dette ikke kan forsvares.
Jeg burde sagt alt til dere da jeg våknet i bilen min og Koster var død.
Du har etterforsket på egen hånd hvem som drepte ham?
Ikke bare Doug Koster. Bartenderen som dopet drinken min den kvelden.
Jeg var ikke helt alene. Lew Sloan har hjulpet meg.
Jeg prøver å forstå dette. Noen ga deg skylden for drapet på Koster.
Ja, og de kunne klart det. Jeg våknet i bilen, uten alibi for den kvelden.
Og våpenet ditt stemte med det som drepte ham. Den som fikk dopet deg, -
- skjøt Koster med det mens du sov.
Politiet ville sett det om ikke Lew hadde endret løpet.
- Hvorfor gjorde de det? - Jeg trodde de ville ta meg.
Nå vet vi at den som presser meg, er knyttet til drapet på Elizabeth.
De ville få meg uskyldig dømt for å skade Reddington -
- ved å skade et mektig våpen for ham. Denne spesialgruppen.
Så de som står bak dette, vet at vi fins.
Så gikk planen over i utpressing da de ikke fikk meg uskyldig dømt.
Da kunne de ligge ett skritt før Reddington.
Ved at du gjorde ting, som å skjule Kennison.
Så Mr. Reddington har rett. Vandyke skjøt Liz, men andre står bak det.
- Hva nå? - Jeg tar følgene av handlingene mine.
Jeg ringte Panabaker. Hun er på vei.
Jeg har hatt noen usle stunder de siste månedene.
Den verste var kanskje å be Charlene om å lyve.
Det er nesten mer enn jeg tåler at jeg har trukket henne inn i det.
Men det å lyve for dere alle...
Uansett hva som skjer med meg nå, så fortjener jeg det.
- Hva føler du? - Hva jeg føler?
Jeg har en følelse av noe uunngåelig.
At det ikke har noe å si hva jeg ønsker eller gjør.
Verden er som den er.
Et tap er varig. Elizabeth vil alltid være død.
Hva føler jeg?
Jeg er bekymret for at jeg ikke vil klare å styre meg.
At jeg... ennå ikke har sett det verste av den jeg er.
Nei, det tror jeg ikke du har.
- Når får jeg velge? - Aldri.
Aldri? Dere vokter meg. Er det rettferdig?
Myndighetene betaler, så vi velger restauranten.
Slipp meg! Hva er det dere...? Hva er det som foregår?
Hvem er du? Hva er det du...?
Husk hvorfor vi er her, Raymond.
- Jeg tror det er alt, Cynthia. - Tror du det?
Du visste våpenet ditt var avfyrt. Kompisen din tok en ballistikkprøve, -
- så du visste at det ble brukt i drapet. Du løy for etterforskeren.
Du skjulte det ved å endre våpenet.
Nei, det var vennen min som gjorde det.
- Anmeldte du ham? - Nei. Han vet vi snakker sammen nå.
Charlene også. Jeg overtalte henne til å gi meg et alibi.
Det jeg angrer mest på, er at jeg ba henne lyve for meg.
Og bartenderen? Du dro hjem til ham og fant ham drept.
Men du fortalte ikke politiet hva du visste.
- Og hvor er Kennison nå? - Marshalene har ham.
Du bør vite at Reddington leter. Jeg antar at den som presset meg, -
- sto bak agent Keens død. De ville ha bort Kennison fordi han vet noe.
- Vi bør hente og avhøre ham... - Vi gjør ikke noe sånt, Harold.
Du gikk for langt. Jeg kan forsvare å overse at Reddington bryter loven.
Fanken heller, vi lot Dembe Zuma begynne i FBI!
Det er mye spillerom for denne spesialgruppen. Men deg?
Hindre rettens gang, bevistukling, korrupsjon og bortføring, -
- eller i beste fall urettmessig varetekt.
Ha meg unnskyldt, Cynthia. Dette er Cooper.
Når da? Jeg sa jo at det var en troverdig trussel.
Ble noen av marshalene skadet? Jeg forstår.
Takk for at du sa fra. Folkene mine tar saken straks.
Marshaltjenesten. Kennison ble bortført fra skjulestedet.
- Av Reddington? - Hvem ellers?
Jøssoball. Så mye er vitnebeskyttelsen verd.
- Vet du hvem jeg er? - Nei, det vet jeg ikke.
Jeg heter Raymond Reddington. Jeg er en forbryter og rømling.
Etterlyst i hele verden, og øverst på FBIs liste over de mest ettersøkte.
Jeg er bevæpnet, og jeg er farlig.
Og den personen i verden som betydde mest for meg, -
- er død på grunn av deg.
På grunn av det lille apparatet ditt. Gjenkjenner du det?
Den ble tatt ut av en tidligere FBI-agent som het Elizabeth Keen.
- Jeg vet ikke hvem det er. - Kanskje ikke.
Men du vet noe. Noen ville at du skulle gjemmes, -
- så jeg ikke skulle finne ut hva det var. Du konstruerte denne.
- Ja, en medikamentmonitor som... - Blås i hva den er og hva den gjør.
Den var helt klart ikke laget på fabrikken.
Nei, den er en prototyp. Kona lider av en mentalsykdom.
- Den er skapt for sånne. - Du ga den til noen.
Noen som brukte den til å spore og drepe Elizabeth Keen.
- Fortell meg hvem det var. - Det er feil! Jeg ga den til en snut.
- En politibetjent? - Vi møttes på et forretningsforum.
Folk som vil starte firma, setter opp båser for å diskutere ideene sine.
- Jeg prøvde å finne investorer. - Den skulle jo testes på en klinikk.
De avlyste det. Jeg var desperat, og så dukket denne fyren opp.
Han presenterte seg som kriminalbetjent fra NY.
Han mente at ideen hadde potensial, men ikke til medisinsk bruk.
Heller som en sporsender. NY-politiet var interesserte i å prøve den.
- Identifiserte han seg? - Ja, han viste meg skiltet sitt.
Reggie Cole. Kriminalbetjent Reginald Cole.
Det var ikke det jeg ønsket, men det var jo bra at snuten støttet firmaet.
- Så du ga den til ham? - Det skjedde for noen år siden.
Jeg antok bare at sjefene ikke bet på. Jeg sverger på at det er sant.
I så fall sitter du på en forelesning på denne tiden i morgen.
Hvis det ikke er det... så kommer du ikke til å gjøre det.
Jeg tror jeg har funnet noe, folkens. Eller jeg er ganske sikker på det.
Hvis jeg ikke har noe, men... det har jeg.
Vi kan best hjelpe Mr. Cooper med å finne angriperen hans.
Det endrer ikke forbrytelsene han begikk. Men det er planen.
Mr. Cooper spilte inn og sendte meg den siste samtalen med utpresseren.
- Jeg har hørt på den uavbrutt. - Var ikke stemmen manipulert med?
Jo, men jeg hørte etter snåle ordvalg og lyder i bakgrunnen.
- Så du hørte noe? - Nei.
Men jeg fikk en annen idé da jeg hørte det om og om igjen.
Et program for stemmeforvrengning endrer bare stemmen.
En algoritme endrer sånne ting som stemmeleie, tone, fart, forvrengning.
- Det forsto jeg faktisk. - Hvorfor ikke snu forandringene?
Man får den opprinnelige stemmen hvis man vet hvordan den er endret.
- Du vet ikke hvordan den er endret. - Jeg kan ikke vite det sikkert.
Det er heldigvis ikke min første rodeo.
Jeg har aldri vært på rodeo, så hvis jeg går, blir det min første rodeo.
Men det er ikke første gang jeg ser på Fourierrekker og transformeringer.
- Og der falt jeg av. - Her er poenget:
Jeg vet ikke hvordan den er endret, men jeg kan gjette kvalifisert.
Jeg kjenner til det beste programmet og vet hvordan jeg ville endret det.
Andrew Kennison. Han må forsvinne.
Andrew Kennison. Han må...
Seks forskjellige versjoner. Jeg vet ikke om noen er riktige, -
- men jeg brukte ulike metoder på alle.
Så ett av opptakene er utpresserens virkelige stemme. Hvilket?
Cooper tror at det er en kriminalbetjent i New York.
Vi kan sende alle seks til kriminal- sjefen. Kanskje én virker kjent.
Agent Ressler. Vennligst pågrip direktør Cooper.
- Han vil avgi full forklaring. - Ikke snakk om.
- Det er i orden, Donald. - Ikke fanken om det er.
Hvor ofte har ikke Justisdeptet latt Reddington og Keen gjøre ting?
- Det er din tur. - Det er ikke et diskusjonstema.
Jeg skal tale for en mild straff.
Hva om vi slutter? Spesialgruppen fins ikke uten Cooper.
Det ville være en feil. Det er viktig arbeid igjen å gjøre.
Jeg vil ha rettferdighet. For det som ble gjort mot meg, og...
...viktigere: for Elizabeth.
Dere fire er den beste muligheten vi har til å få det.
Harold Cooper. Du har rett til å tie. Alt du sier, kan bli brukt mot deg.
Du har rett til advokatbistand. Hvis du har ikke råd, vil en bli oppnevnt.
- Forstår du disse rettighetene? - Ja.
Med rettighetene i tankene, vil du avgi en forklaring?
Å hindre rettens gang, forfalskning, bevismanipulering, -
- ulovlig bruk av føderale midler...
Og da har jeg ikke nevnt frihetsberøvelsen av Kennison.
Jeg vet hva han gjorde. Hvordan ser vi til at ingen jury får vite det?
Coopers sak vil ikke bli hørt av noen jury. Han må erkjenne skyld -
- og håpe på en mild dom.
Så langt må det ikke gå. Dra til Postkontoret, og snakk med Harold.
- Og forsvare ham? - Han må ikke i fengsel.
For hans egen og Agnes' skyld.
Du er sjefen. Jeg har et møte, så kan jeg avlyse resten og møte deg der.
Jeg har andre planer. Jeg snakket med den som skapte sporsenderen.
- Gode nyheter. Hva sa han? - Nok.
Jeg vet hvem jeg leter etter, og hvor jeg finner ham. Du hjelper Harold.
Greit, karer. Da gjør vi dette.
Vil du virkelig gjøre dette? Avgi en full forklaring?
Er det ikke merkelig hvordan ting kan gå?
Jeg nektet Reddington å treffe Agnes for å beskytte henne mot ham.
Hun hadde endelig fått et godt hjem og en stabil familie.
- Nå er det jeg som... - Du kan bestride det.
Tvinge en føderal statsadvokat til å bevise alt hinsides rimelig tvil.
Det vet du at jeg ikke vil gjøre.
Jeg har viet livet til å stille andre til ansvar for forbrytelsene deres.
Jeg er glad for at det er deg. Nå får vi dette overstått.
Det må vente. Jeg beklager... ikke at jeg avbryter.
Vi har en mistenkt. Mr. Cooper hadde rett. Nesten.
Utpresseren har vært kriminalbetjent i storbyen New York.
Har vært?
Vi har fått beskjed fra kriminalsjefen i New York.
En avdelingssjef i Brooklyn gjenkjente én stemme vi sendte -
- som en Reginald Cole. Reggie.
25 år i NY-politiet. 17 år som kriminalbetjent i Brooklyn.
- Er han pensjonist? - Jeg tenkte det, men sjekket bedre.
Cole sluttet mens han var trukket inn i flere internetterforskninger.
En storjury drøftet en siktelse for flere tilfeller av korrupsjon.
Narkopenger som forsvant, anklager om overdreven maktbruk, -
- trusler mot vitner... Til slutt falt saken mot ham.
- Nøkkelvitnet ble funnet drept. - Det moralske kompasset er ødelagt.
Han sluttet i politiet og dro fra NY. Han er nå privatetterforsker i D.C.
Ifølge nettsiden tar han følsomme saker, personlige og yrkesrelaterte.
Hva har du? Jeg har det travelt. Valgkampen min venter ikke.
Du leide meg for å finne skitt som kunne ødelegge karrierer.
Jeg tenkte at du ville se dette med en gang.
Hva har han gjort? Utroskap?
La det være en sexskandale for den fromme drittsekken...
Han har et kontor i Logan Circle. Jeg ringte og la på da han tok den.
Vi kan være der om et kvarter hvis vi drar nå.
Herregud. Hvordan fikk du tak i dette?
- Spiller det noen rolle? - Du skulle forske på motstanderen.
- Skaffe noe som skadet ham. - Jeg prøvde.
Han viser seg å være plettfri. Men det gjelder ikke deg.
Du har misbrukt valgkampmidler. Slem kongresskvinne.
Hvem er han? Hva har en korrupt snut med drapet på Keen å gjøre?
Det finner vi ut. Vi skaffer en rettskjennelse og pågriper ham.
- Hva vil du ha? - Jeg er en enkel mann, Ms. Newton.
100 000 dollar holder for nå.
- Presser du meg? Jeg er klienten din! - Ja, er det ikke vakkert?
Du må betale to ganger. Én gang for forskning, og én for at jeg skal tie.
Du har ett døgn på deg, Di. Vi ses i morgen tidlig.
Ja? Hva? Greit. Greit!
Gå ut og se om du finner ham.
Fanken også.
Fremdeles varmt.
Jeg ser ham. Han løper.
Så Cole er pensjonert, men har fremdeles skiltet?
NY-politiet krever inn skiltene, men de håndhever ikke alltid reglene.
Det kan være er en kopi. Mange snuter har kopiert skiltet, -
- så de ikke skal miste det ekte.
Hva i...? Ser dere dette?
Det er Cole!
FBI! Slipp våpenet! Ned på bakken!
- Føderale agenter! - Greit, jeg legger det ned!
Det burde vi jo visst. Beklager, karer. Dere kommer litt for sent.
Jeg har det bra, Cynthia. Virkelig.
For første gang på en stund har jeg håp.
Vi har et spor. Utpresseren heter Reginald Cole.
Privatetterforsker og tidligere kriminalbetjent i NY.
Det var gode nyheter, Harold. Jeg er dessverre her med det motsatte.
Du snakket med Justisministeren.
Han snakket med presidenten og Senatets tilsynskomité.
Det er som vi fryktet. De liker ikke opplegget vårt med Reddington.
Da tar de feil.
Vi har snart pågrepet 200 stykker fra Svartelista.
Ingen har gjort mer for rettshåndhevelse i USA.
Du preker for de frelste. Jeg sørget jo for at gruppen ble gjeninnsatt.
De er ikke dumme. De vet at Reddington fortsatt bryter loven.
Keens død var... pinlig.
Et bevis på at det har kommet ut av min styring.
Hvordan tror du at vi kom tilbake? Jeg lovet folk ting.
Jeg måtte forsikre om at vi hadde stramme tøyler.
Hvordan faen skulle jeg forklare at FBIs visedirektør -
- kan ha begått et titall lovbrudd, men at vi burde overse det?
Så de vil sikte meg?
Jeg gir ikke opp. Du vet hvordan det fungerer, Harold.
Rettshåndhevelse er politikk. Hvis vi kan løse noen store saker, -
- som avslører de virkelige sammensvergelsene...
...er de for opptatt med å skryte av seieren.
Det er den beste sjansen din.
Hvis historien slutter riktig, så kan de glemme hele dette kapittelet.
Takk, Cynthia. Jeg setter pris på oppriktigheten.
- Dere fikk ham. - Reddington kom nesten først.
- Hva med Cooper? - Han er sammen med Panabaker.
Agent Ressler? Du blir neppe fornøyd med avgjørelsen om Harold.
- Justisministeren sikter ham? - Foreløpig.
Vi kan kanskje endre det med gode beviser mot den egentlig ansvarlige.
- Hvem har befalet nå? - Jeg.
Da er du under press. Det er helt avgjørende at den mistenkte snakker.
Vi kan kanskje ikke holde på ham hvis han ikke gjør det.
Jeg må snakke med deg.
Du begår en feil. Agent Ressler begår en feil.
- Han tenker nok på Harolds beste. - Jeg også.
Det beste for Harold er å finne den som arrangerte denne galskapen.
Jeg har betydelig bedre muligheter til å oppnå det raskt.
Det fins tider for å følge reglene, og så fins det tider som denne.
- Så du bryr deg bare om svar? - Jeg bryr meg om å stille til ansvar.
Det respekterer jeg.
Etter det vi nylig gjorde, kan jeg ikke sette meg på min høye hest.
La meg ta det sånn jeg vet det er best.
I så fall vil alt du får vite, bli ugyldig som beviser i en siktelse.
Jeg må kunne gi ministeren en vanntett sak med ditto beviser.
Vi taper tid. Reggie Cole visste at jeg var på vei.
Da visste den han samarbeidet med det også.
De vil ikke la dere avhøre ham.
Hva betyr det? Vi har jo pågrepet ham.
Direktør Coopers kontor.
Hva? Hva snakker du om? Hvordan er det i det hele tatt mulig?
Det er for sent, ikke sant?
Slipp ham inn. Jeg skal snakke med ham.
Reggie Coles advokat er visst her.
Marvin. Endrede planer. Jeg er på Postkontoret.
Ikke kom inn. Vi treffes på baksiden.
Senator Panabaker. Tyson Lacroix.
- Er du advokat? - Jeg er Reginald Coles advokat.
Hva er dette? Hvordan visste du at Cole var pågrepet?
- Hvordan kom du i det hele tatt hit? - Og hvordan visste du om bygget?
Jeg kom ikke for å besvare spørsmål, men hindre dere i å stille dem.
Mr. Cole er klienten min.
Dere har nå forbud mot å avhøre ham under noen omstendigheter.
Jeg vet ikke hvem du er, men jeg kan si det sånn:
Du er nå på Justisdepartementets radar.
Vi finner svarene uansett om du ikke vil svare på spørsmål.
Lykke til med det. Nå vil jeg treffe klienten min.
Trodde du det var så lett, Mr. Lacroix?
Bare å gå inn i en hemmelig, føderal base og stille krav?
- Jeg har rett til å treffe klienten. - Ja, før framstillingen.
Vær så snill. Dere har ikke nok til å sikte ham.
Han drepte en Doug Koster.
Det ville uroet meg hvis dere hadde det minste bevis på det.
Han ville gi visedirektør i FBI, Harold Cooper, skylden.
- Rene beskyldninger. - Bartenderen som var med, ble drept.
Så trist. Ikke med bartenderen, men at deres fornekter virkeligheten.
- Og det er hva da? - Dere har ingenting.
Dere kan ikke knytte klienten min til drapene. Dette virker oppdiktet.
Vi kan bevise at han presset Mr. Cooper. Vi har opptak av stemmen.
Nei, av en manipulert stemme. Dere gjorde antakelser i rensingen.
Men dere kan ikke være sikre på at dere gjorde det helt riktig.
- NY-politiet bekreftet det. - Bare at det hørtes ut som Cole.
- Jeg har hørt nok. Få ham ut. - Allerede? Jeg har så vidt begynt.
Jeg har ennå ikke sagt noe om agent Keen.
Og der har vi det motivet.
Du vet nok om sporsenderen som ble funnet i agent Keen.
Jeg kan ha hørt noe om det, ja.
Vil du fortelle hvorfor klienten din skaffet en sender -
- som ble brukt til å drepe en av agentene våre?
Han kjøpte den. Dere kan ikke bevise at han fikk den i Keen.
Dere kan ikke bevise noe kontakt med Vandyke.
- Hvordan vet du om det navnet? - Det holder. Agent Park?
Før Mr. Lacroix med til avhørsrom 2. Gi ham to minutter med klienten.
Takk. Jeg skal la dere... snakke sammen.
- Ikke si det. - Jeg må. Han har rett.
- Vi trengte en tilståelse, sa jeg. - Ikke si at vi skal løslate ham.
Hva vil du gjøre, Donald? Sikte ham og se saken gå i oppløsning? Nei!
Vi skal gjøre dette én gang og få det til å holde.
Så det var et ja? Vi skal bare løslate Cole?
Raymond hadde rett.
Mr. Cole? Advokaten din er her.
Det tok da lang nok tid.
- Sitt ned. - Helst ikke. Vi blir ikke her lenge.
- Løslater de meg? - Vi snakker ikke her. Bilen står ute.
Jeg forklarer det på kontoret.
Jeg må si at denne jobben kan være forvirrende.
Jeg har følt meg fortapt mange ganger, -
- men jeg har ingen anelse om hvem disse er og hva vi har med å gjøre.
Avlytt Coles telefon. Jeg sjekker om noen i Kongressen kjenner Lacroix.
Jeg gir Cooper de dårlige nyhetene.
Det er ikke slutt ennå. Raymond vet nok hva han skal gjøre.
- Hva heter han? - Reginald Cole.
- En tidligere kriminalbetjent i NY. - Og de løslater ham?
Ikke frivillig. De vet at Justisdepartementet overvåker dem, -
- så de sikter ham ikke med svake beviser.
- Det er vel lykkedagen hans. - Neppe.
Hvis Cole vil leve, så er de beste sjansene hans å bli i den bygningen.
Han er avslørt, og det vet sjefen hans.
Han er ikke den eneste. Nå er advokaten også avslørt.
Chuck. Ta dem straks de er på veien.
- Der er de. - Skal du ta dem på veien?
- Vil du ikke vite hvor de skal? - De drar nå. Slå til om 5 min.
Få oss vekk herfra, Weecha.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group