Pripjat, 25 april 1986 Tolv timmar före explosionen
De har visst tankar på att befordra Brjuchanov.
Det här bekymret med säkerhetsprovet...
Om det utförs med gott resultat...
...så är nog en befordran tänkbar.
Kanske Moskva, vem vet...
När han är borta tar ju jag över, så jag behöver en ersättare.
Sitnikov är en tänkbar kandidat.
Jag vore intresserad.
Vi ska ha er i åtanke.
Viktor Petrovitj, provförberedelserna har gått enligt beräkningarna.
Kamrat Djatlov har, i enlighet med mina direktiv-
-sänkt reaktoreffekten i block 4 till 1 600 MW.
Med er tillåtelse vill vi fortsätta effektnedgången till...
Vi måste vänta.
Är...?
Tänker du fråga mig om vi har problem, Nikolaj?
Kan du inte tolka ansiktsuttryck?
Vi har försökt genomföra det här provet i tre år nu!
Någon elnätsoperatör i Kiev säger att vi inte kan sänka effekten mer.
-Inte på tio timmar. -Elnätsoperatör? Vad vet han om...
Det är knappast hans beslut, Djatlov!
Vi närmar oss slutet av månaden med alla produktionskvoter...
Alla jobbar över, de behöver el... Det är påtryckningar uppifrån.
Varifrån lär vi aldrig få veta.
Ska vi avbryta provet, då?
Det är nog inte nödvändigt. Om vi måste vänta så väntar vi.
Blir systemet inte instabilt vid halverad effekt?
-Nej då, jag tror att... -Jag frågade inte dig.
Det är ofarligt. Vi låter den ligga kvar på 1 600-
-så åker jag hem och sover nu och kommer tillbaka i kväll.
Jag övervakar provet personligen och ser till att det fullföljs.
Jag tänker då inte sitta och vänta. Ring mig när det är klart.
Moskva, mars 1987
Hur mår ni?
Ni var hos läkaren i går. Hur är det med hälsan?
Vet ni inte det?
Från Wien. Kan ni tyska?
"Äntligen en sovjetisk forskare som talar sanning."
Jag ogillar insinuationen, men ni gjorde ett utmärkt intryck.
-Ni är duktig på det här. -På vad då? Att ljuga?
På statsmannakonst, Legasov.
Väst tror att olyckan orsakades av driftpersonalens felhandlande.
Vilket till stor del stämmer.
Vi har er att tacka för det och det avser vi också att göra.
"Sovjetunionens hjälte."
Vår högsta hederstitel. Inte ens jag har tilldelats den.
"Befordran till chef för Kurtjatovinstitutet."
Jag är överväldigad.
Jag tror knappast att ni låter er överväldigas, Valerij Aleksejevitj.
Än har titlarna inte tillfallit er. Först vittnar ni vid rättegången...
Kamrat Charkov, jag är medveten om min plikt gentemot staten-
-men ni har gett oss löften.
Reaktorerna skulle säkras.
Det har gått flera månader nu och inga åtgärder har diskuterats.
Vi tar rättegången först.
När vi får våra skurkar har vi också vår hjälte. Vår sanning.
Därefter åtgärdar vi reaktorerna.
-Tog du tåget? -Ja, jag tog tåget.
Nu pratar vi om Wien.
Jag tänker inte skälla på dig.
Jag vet hur världen fungerar, oavsett vad Sjerbina säger.
Varför är du här, då?
För att jag är hopplöst envis. Vilket du också hoppades på.
Charkov säger att de ska åtgärda reaktorerna efter rättegången.
Tror du på honom?
Staten åtgärdar dem inte frivilligt.
Om de erkänner problemet medger de också att de ljög.
De måste tvingas till det.
Berätta sanningen vid rättegången.
Du måste övertyga juryn.
Det är en ren skenrättegång.
-Juryn har tilldelats sin dom. -Jag pratar inte om den.
Centralkommittén har bjudit in representanter från forskarvärlden-
-som observatörer under rättegången.
Våra kollegor, från Kurtjatov-
-från ministerierna för energi och medeltung maskinbyggnad.
De kommer att sitta bland åhörarna. En jury som bara vi vet är på plats.
Och när du kommer till genomgången av explosionen...
...får vår jury höra sanningen.
-Och vad ska de göra med den? -Insistera på åtgärder.
Inte bara för RBMK-reaktorer utan för hela industrin.
De klarar sig inte utan oss!
Vet du hur det gick för Volkov, mannen vars rapport du hittade?
De avskedade honom från institutet.
Han fick sparken för sin vetskap.
Skulle dessa forskare, som handplockats för skenrättegången-
-manas att agera av mig?
För att jag hjältemodigt försöker stå upp mot staten?
-Ja. -Varför då?
För att du är Valerij Legasov. Du är en betydelsefull person.
Jag hade gärna sett att mina protester räckte.
Men jag vet hur världen är betingad.
De kommer att skjuta mig, Chomjuk.
Du sa åt mig att ta reda på vad som inträffade där.
Jag har pratat med dussintals. Jag skrev ner vartenda ord de sa.
Allt står nedtecknat här.
De här är vid liv, de här är döda.
De dog under räddningsinsatserna. När de släckte, hjälpte skadade...
De tvekade aldrig, de gjorde bara det som behövde göras.
Även jag. Även jag gjorde det.
Jag begav mig frivilligt till en öppen reaktorhärd.
Så jag har redan offrat mitt liv.
Räcker inte det?
Nej, tyvärr. Det gör det inte.
Staden Tjernobyl, juli 1987
Centralkommittén för sovjetiska kommunistpartiet-
-samt presidiet för Socialistiska rådsrepublikernas högsta sovjet-
-har beslutat att rättvisa må skipas i enlighet med det övergripande mål-
-som formulerades av 20:e, 21:a och 22:a partikongressen-
-som är ett leninistiskt mål.
Det var, är och förblir sovjetstatens enda orubbliga mål.
De leninistiska principerna ska obevekligen följas-
-då de uttrycker sovjetmedborgarens intressen, hopp och ambitioner-
-i vårt arbete med att leda partiet och staten.
Huvudförhandlingen har nu inletts-
-och kommer att ledas av kamrat domare Milan Kadnikov.
De åtalade - Viktor Brjuchanov, Anatolij Djatlov och Nikolaj Fomin-
-misstänks ha brutit mot kapitel 220, paragraf 2 i sovjetiska strafflagen-
-och därigenom ha förorsakat katastrofen den 26 april 1986.
Staten kallar kamrat Chomjuk från Vitryska institutet för kärnenergi-
-kamrat Legasov från Kurtjatovinstitutet för atomenergi-
-samt kamrat Boris Jevdokimovitj Sjerbina-
-vice regeringschef och bränsle- och energiminister.
Det började med... ett säkerhetsprov, av alla saker.
Varför var det nödvändigt att utföra ett säkerhetsprov?
Reaktor fyra var inte ny när olyckan inträffade.
Den driftsattes den 20 december 1983.
Elva dagar senare, årets sista dag-
-undertecknade verkets chef Viktor Brjuchanov detta dokument.
Det intygar att reaktorn är helt färdigställd.
Till följd av att reaktorn stod helt klar före årets slut-
-tilldelades kamrat Brjuchanov titeln Socialistiska arbetets hjälte.
Kamrat Fomin förlänades medaljen För förtjänstfullt arbete.
Kamrat Djatlov tilldelades Röda fanans orden.
Men reaktorn var inte färdigställd.
Och det här dokumentet var en lögn.
Certifikatet förutsatte-
-att samtliga säkerhetsprov utförts på ett tillfredsställande sätt.
Men ett prov återstod.
I en kärnreaktor alstras värme i härden - här.
Ett antal pumpar här och här-
-ser till att härden hela tiden genomströmmas av kylvatten.
Värmen i härden får vattnet att koka till ånga, som driver en turbin-
-och vi får elektricitet.
Men vad händer om ett kraftverk drabbas av kraftbortfall?
Om elektriciteten försvinner?
Till följd av elavbrott, funktionsfel eller en attack av främmande makt?
Utan ström kan pumparna inte längre förse härden med vatten-
-och utan vatten överhettas härden och bränsleelementen smälter.
Vi har en kärnkraftskatastrof.
Lösningen? Tre dieseldrivna reservaggregat här.
Därmed är väl problemet löst? Nej.
Brjuchanov visste att problemet var långtifrån löst.
Det tog cirka en minut för aggregaten att nå den effekt som krävs-
-för att spänningsmata pumparna och förhindra härdsmälta.
Och då hade skadan hunnit ske.
Det leder oss till säkerhetsprovet.
Teorin var följande: Om verket drabbas av nätbortfall-
-dröjer det innan turbinen har varvat ner och stannat.
Går det att utnyttja-
-den elektricitet som ännu genereras för att driva pumparna?
Tänk om den utrullande turbinen kan hålla pumparna vid liv-
-och överbrygga spänningsbortfallet till dess att aggregaten är i drift?
-Några frågor? -Nej.
Ni kan fortsätta.
För att pröva denna teori sänks reaktoreffekten till 700 MW-
-för att simulera spänningsbortfallet.
Därefter kopplas turbinerna ifrån och i samband med att de varvar ner-
-mäts deras uteffekt för att se om de kan spänningsmata pumparna.
Den vetenskapliga grunden är god...
...men ett prov är inte bättre än de personer som utför det.
Vid första försöket misslyckades de.
Vid andra försöket misslyckades de. Vid tredje försöket misslyckades de.
Fjärde gången de försökte var den 26 april 1986.
Kamrat Chomjuk.
För att förstå vad som hände behöver vi gå tillbaka tio timmar-
-till den 25 april, dagen då provet skulle ha utförts.
Vid tvåtiden på eftermiddagen har reaktoreffekten halverats-
-från normala 3 200 MW till 1 600 MW.
Effekten är stabil och bedöms kunna sänkas till provnivån 700 MW.
Men innan de hinner påbörja provet ringer telefonen.
Elnätsansvariga i Kiev säger-
-att de inte kan tillåta ytterligare effektnedgång förrän efter midnatt.
De ber om tio timmars respit.
Det här är den första länken i en kedja av katastrofala händelser.
En kompetent ledning skulle ha insisterat på att provet avbröts.
Men de här tre männen lät det fortgå.
Varför var fördröjningen så farlig? Den förorsakade två problem.
Det ena är vetenskapligt...
...och det andra högst mänskligt. Vi kommer att ägna oss åt det först.
Vid midnatt är det skiftbyte.
-Chodemtjuk. -Glöm det! Hitta nån annan idiot.
Toptunov, vill ni köpa en motorcykel?
Toptunov har mer hår i ansiktet än på kulorna.
Är det hår han har på läppen?
Leonid Fedorovitj? Akimov vill att ni kommer till kontrollrummet.
-Är han redan här? -Ja. Det var något om ett prov.
Ser ni? Desperata!
-Sasja? -Det där provet de vill utföra...
Turbinutrullningen? De försökte utföra det i fjol.
-De har lagt det på oss. -På oss? Men vi vet inte...
-Vi vet inte hur det ska göras. -Ingen fara.
Vi sänker den till 700. Resten sköter Stoljartjuk och Kirschenbaum.
Djatlov kommer att leda provet.
Ska jag göra något jag inte kan under Djatlovs överinseende?
Vi gör det tillsammans. Jag går igenom instruktionerna nu.
Ska vi utföra dessa steg eller inte?
Ja, det här är Akimov i block 4.
Jag har manualen för utrullningen som utfördes i fjol...
Den innehåller instruktioner, men många av dem är överstrukna.
Ska jag...?
Ja, men ska jag...
Är ni säker på det?
Okej, tack. Vi ska följa de överstrukna instruktionerna.
Varför är de då överstrukna?
Vi har fått klartecken att köra. 1 600, det är bra.
Är det för mycket begärt att ni har koll på vad ni gör?
Ja, absolut.
-Stoljartjuk? -Ja.
-Kirschenbaum? -Jag har inte hunnit gå igenom det.
-Vi fick precis veta... -Varsågod, gå igenom det.
Eller så gör ni som jag säger.
Till och med någon så dum som ni bör väl klara av det?
Då så, då sätter vi igång.
Ska vi koppla ifrån turbinen när reaktorn är i drift?
Håll käften och gör ert jobb!
Toptunov, reducera effekten till 700.
Jag har aldrig gjort detta vid så låg effekt.
Lugn, jag hjälper dig.
Reducerar effekten till 700.
Jag vill att ni tänker på Jurij Gagarin.
Föreställ er att han inte delges någon information om rymduppdraget-
-förrän han står på startrampen.
Föreställ er att han bara har en lista med obekanta instruktioner-
-varav vissa är överstrukna.
Exakt detta skedde i kontrollrummet i block 4.
Nattskiftspersonalen saknade relevant utbildning-
-och hade inte blivit varskodd.
Leonid Toptunov-
-operatören med ansvaret att styra och stabilisera reaktorn-
-var...25 år gammal.
Hans samlade erfarenhet i tjänsten uppgick till fyra månader.
Detta är det mänskliga problemet som orsakades av fördröjningen.
Men inne i själva reaktorhärden, i utrymmet mellan atomerna-
-pågår något betydligt farligare: en reaktorförgiftning.
Klockan är 28 minuter över midnatt.
Kamrat Legasov.
Det gläder mig att se kollegor från Kurtjatov och energiministeriet.
Men man behöver inte vara kärnfysiker för att förstå förloppet i Tjernobyl.
Det räcker att man vet följande:
Inuti en kärnreaktor sker i huvudsak två saker.
Reaktiviteten som alstrar energi antingen stiger eller sjunker.
Operatörernas enda uppgift är att behålla jämviktsläget.
Uranbränsle.
När uranatomer klyvs och kolliderar stiger reaktiviteten.
Men om reaktiviteten inte modereras upphör den aldrig att stiga, så...
Styrstavar med borkarbid.
De reducerar reaktiviteten, som bromsarna på en bil.
Men det finns en tredje faktor att ta hänsyn till: vatten.
Kylvattenflödet reducerar värmen-
-och förvandlas till ånga varvid en så kallad void uppstår.
I en RBMK-reaktor av typen som fanns i Tjernobyl-
-finns något vi kallar "positiv voidkoefficient".
Vad betyder det?
Jo, att ju högre koncentration av ånga vi har i systemet-
-desto högre reaktivitet har vi, vilket ger mer värme, mer ånga...
Vi har en skenande kedjereaktion. Och det skulle vi också få...
Det skulle vi också få om det inte vore för detta:
Den negativa temperaturkoefficienten.
När kärnbränslets temperatur stiger minskar reaktoreffekten.
Så bränslet höjer reaktiviteten-
-medan styrstavar och vatten reducerar den.
Ångan höjer den, temperaturökningen reducerar den.
Denna osynliga dans lyser upp städer - utan rök och eld.
Och den är vacker, i normala fall.
I samband med att urankärnor klyvs för att frigöra energi-
-sönderfaller de till ett nytt ämne: xenon.
Xenon reducerar reaktivitet.
Detta är förgiftningen som kamrat Chomjuk nämnde.
När reaktorn körs vid full effekt-
-förstörs xenonkärnorna innan de hinner åsamka skada.
Men på grund av fördröjningen har Tjernobyls fjärde reaktor-
-körts på halverad effekt i tio timmar.
Xenonkärnorna har inte förstörts...
...utan koncentrationen har ökat, vilket förgiftar själva härden.
Jämviktsläget har rubbats.
Klockan 00.28 är man alltså redo att reducera reaktoreffekten-
-men inom en timme exploderar allt.
Om ni inte förstår hur en avställd reaktor kan explodera-
-klandrar jag er inte.
Ni arbetar inte i kontrollrummet på ett kärnkraftverk.
Och männen som gjorde det förstod det inte heller.
Lugnt och försiktigt. Sänk effekten.
Bra, precis så.
-Det borde vara gjort nu. -Vi följer bara riktlinjerna.
Nej, ni drar ut på det. Tio andra män hade varit klara vid det här laget.
Fortsätt bara, du gör rätt.
Kirschenbaum, hämta mig när de här två damerna är klara.
Ja, kamrat Djatlov.
Okej, långsamt nu. Ner till 700.
-Nej, långsamt! -Jag rörde inte styrstavarna.
-Vad är det som händer? -Jag rör inte ens panelen.
Vi följde regelverket, men härden kan ha förgiftats.
Då kan ni knappast ha följt det för ni kväver reaktorn! Höj effekten!
Om vi kopplar ifrån den automatiska effektregleringen-
-kan vi nog stabilisera den.
Koppla om effektregleringen till global kontroll.
Leonid.
Automatisk effektreglering blockeras. Aktiverar global kontroll.
Vad gjorde ni nu?
-Jag gjorde som ni sa och kopplade... -Se på den!
-Jag förstår inte... -Jävla amatörer.
Ni har stängt ner reaktorn. Hur i helvete fick ni det här jobbet?!
Tänker ni återigen påstå att ni gjorde allting korrekt?!
Jag beklagar verkligen detta otillfredsställande resultat.
-Vad gör ni? -Vi måste ställa av den helt.
Vi kan ha en xenonanhopning och måste ställa av den i ett dygn.
Nej, provet utförs i kväll. Höj till 700.
-Vi kan inte höja effekten härifrån! -Säg inte vad vi kan göra.
Vi föll från halverad effekt... Det står ingenting om 50 procent!
Ni får ursäkta, men det ni säger strider mot all logik.
-Höj effekten. -Nej.
Det är inte säkert.
Säkerheten allra främst. Alltid. Det har jag sagt i 25 år.
Så länge har jag jobbat med det här. Är jag mer erfaren än ni, Akimov?
-Är jag mycket mer erfaren? -Ja.
Och ni då, som knappt slutat suga på mammas bröst?
Jag säger att det är säkert.
Om ni två är av en annan åsikt har ni inte längre ett jobb.
Och ni kan glömma Kursk, Ignalina, Leningrad och Novovoronezj.
Ni får aldrig ett jobb igen. Det ska jag se till.
Och det vet ni nog att jag gör. Höj effekten nu.
-Jag vill att ni nedtecknar ordern... -Höj effekten.
Tillsammans nu...
-Jag var inte ens där. -Ursäkta?
Jag var inte där när de höjde effekten.
Var var ni då?
Kamrat Legasov, ni är här som vittne. Jag ställer frågorna.
Var befann ni er om inte i rummet?
På toaletten.
Toaletten.
Kamrat Chomjuk har pratat med alla som befann sig i rummet-
-och de säger alla samma sak.
"Det Djatlov beordrade var fel, men han hotade att avskeda mig."
Leonid Toptunov, dagen innan han avled.
Nej, ni var på plats i rummet. Ni beordrade dem att höja effekten.
Förhandlingen avbryts i 30 minuter.
-Vet du något om staden Tjernobyl? -Nej, det kan jag inte påstå.
Det var mest judar och polacker.
Judarna mördades under pogromer och Stalin fördrev polackerna.
Sedan kom nazisterna och dödade alla som var kvar.
Men efter kriget kom folk tillbaka.
De visste att marken färgats av blod men ryckte på axlarna åt det.
Döda judar, döda polacker... Det rörde inte deras liv.
Ingen tror att de själva ska drabbas.
Och här sitter vi nu.
-Hur lång tid? -Kanske ett år.
De kallar det en "utdragen" sjukdom-
-men den tycks mig inte särskilt utdragen.
Du sa det till mig och jag trodde på dig-
-men så gick tiden och jag trodde mig ha sluppit undan.
Jag kastade bort allt till ingen nytta.
Till ingen nytta?
Minns du hur obrydd jag var den där morgonen jag ringde dig?
Jag tror inte på mycket som kommer från Kreml-
-men när de utsåg mig att ansvara för saneringsarbetet-
-och sa att skadan inte var allvarlig så trodde jag på dem.
Vet du varför?
-För att de utsåg just dig. -Ja.
Jag är en obetydlig person, Valera. Det har jag alltid varit.
Jag hoppades bli betydelsefull men så blev det aldrig.
Jag har bara verkat bredvid betydelsefulla människor.
Det finns andra forskare som hade kunnat göra det jag gjorde.
Men du...
Vad vi än bad om eller behövde...
Manskap, materiel...månbilar!
Vilken annan person hade kunnat ordna det?
De hörde mig, men lyssnade på dig.
Av alla ministrar och ledamöter-
-av alla dessa löjliga nickedockor-
-begick de misstaget att skicka den ende rättrådige mannen.
För Guds skull, Boris, du var viktigast av oss alla.
Så vacker.
Kamrat Legasov.
Klockan är nu 00.38.
Reaktorn är nästan helt avställd-
-och operatörerna har satt igång en katastrofal kedjereaktion.
De vet ännu inte om det, men tärningen är redan kastad.
Vid 30 MW bildas fortfarande xenon, men inget av det förstörs.
Reaktorn är nedsudlad med gift. Och för att göra saken värre-
-är reaktorn inte varm nog att producera den ånga som krävs.
Det enda sättet att öka effekten är att göra det extremt långsamt-
-under loppet av 24 timmar.
Men Djatlov vill att det görs direkt.
För Akimov och Toptunov återstår bara en sak att göra.
De börjar dra ut styrstavarna.
Dussintals åt gången, halvvägs eller en tredjedels väg-
-men effekten påverkas inte.
Så de drar ut dem helt och hållet.
Reaktor 4 hade 211 styrstavar.
Akimov och Toptunov drog helt och hållet ut 205 av dem.
Kom ihåg att styrstavarna är härdens bromsar.
Av 211 styrstavar...
...är bara sex stycken kvar i härden.
Och bränslet har nu svalnat.
Den negativa temperaturkoefficienten reducerar inte längre reaktiviteten-
-men xenonförgiftningen är nu så kraftig-
-att de bara får upp reaktorn till 200 MW.
Kontrollstavarna är utdragna och reaktorskyddet har blockerats.
Det enda som modererar reaktorn är nu vatten och xenon.
Klockan är 01.00 och provet ska strax påbörjas.
Vi får inte upp den mer. 200 MW. Vi har dragit ut nästan allt.
-Då får vi nöja oss med det. -Det krävs 700 för att utföra provet.
-Stoljartjuk, slå på pump 4. -Vi har knappt någon ånga!
Turbinen har för låg effekt för att provet ska ge något resultat.
Det räcker, sa jag! Stoljartjuk!
Huvudcirkulationspump 4 i drift. Vi bör nog förvarna Chodemtjuk...
Skit i honom. Kirschenbaum!
Trycket i ångsamlingslådorna är för lågt: 5 atm.
Okej, då får vi hjälpa honom. Se till att få upp det.
-Vi borde avbryta. -Stäng av den där, för fan!
Ni har femton minuter på er.
Femton minuter.
Han hade lika gärna kunnat ge dem femton dagar.
Problemet gick inte att lösa.
Effekten var för låg, kylvattenflödet för högt...
Provresultaten hade varit värdelösa.
Men Djatlov brydde sig bara om att kunna anmäla ett fullföljt prov.
Klockan 01.22. Mindre än två minuter återstår.
Maskiningenjören Juvtjenko befann sig på sitt kontor.
Reaktorförmannen Perevoztjenko är vid bränslebytesmaskinen-
-högt ovanför det tusen ton tunga reaktorlocket.
Degtjaremko och Chodemtjuk, som bägge är pumptekniker-
-befinner sig i pumprummet.
Ingen av dem har varskotts om provet. Ingen av dem vet vad som ska ske.
Klockan 01.22.30-
-ser Toptunov en indikation från reaktorns härdövervakningsprogram.
På grund av avsaknaden av styrstavar-
-rekommenderar programmet att reaktorn stoppas.
Ja, det är klart. Den vet ju inte att vi utför ett prov.
Då så, kamrater. Några minuter till, sen är vi klara.
-På er signal, Kirschenbaum. -Vi gjorde allt korrekt.
Slå på oscillografen.
-Stänger åttans pådragsventil. -Påbörjar utrullning av rotorn.
01.23.04.
Med varje beslut har de spänt reaktorn likt en slangbåge-
-hårdare än någon före dem.
Nu påbörjas provet.
Pumparna har kopplats ifrån och man har släppt taget om reaktorn.
Pumparna matar inte längre kylvatten genom reaktorn.
Uranbränslet reagerar nu fritt utan härdkylflöde och styrstavar.
Jämviktsläget rubbas direkt-
-och inom en sekund skenar effekten.
Inuti härden förångas kylvattnet och ett tomrum byggs upp.
Nytt vatten matas inte längre in.
Ångan ökar reaktiviteten, som i sin tur driver upp värmen-
-vilket leder till mer ånga, som ökar reaktiviteten.
Kvarvarande xenonkärnor sönderfaller-
-effekten ökar... Det går inte längre att stoppa det.
01.23.35.
Effekten rusar, Sasja!
Vad har ni gjort?!
01.23.40.
I varje kontrollrum i varje reaktorbyggnad i världen-
-finns en knapp med en enda funktion:
Att "snabbstoppa" eller omedelbart ställa av reaktorn.
I sovjetiska reaktorer benämns knappen "AZ-5".
Om man trycker på AZ-5-
-förs samtliga styrstavar in i härden varvid reaktiviteten nödbromsas.
Men...
Vad väntar ni på, Legasov! Låt oss höra era lögner!
Kamrat Djatlov, det här är er sista varning.
-För Guds skull, Djatlov! -Legasov har redan låtit oss förstå.
Det gick inte att undvika, sa han. Han vet något.
Hon vet något!
Ni ljuger, Valerij Aleksejevitj!
Det räcker för i dag.
De tilltalade kvarhålls i häkte och rätten kommer att...
Jag är inte klar här. Jag har fler bevis att lägga fram.
Det behövs inte, ni är klar. Kamrat ordförande?
Rätten ajourneras.
-Förhandlingen återupptas i morgon... -Låt honom avsluta!
Kamrat Sjerbina...
Låt honom avsluta.
Djatlov bröt mot varenda säkerhetsföreskrift vi har.
Han pressade reaktorn till katastrofens gräns.
Han gjorde detta i tron att det fanns en tillförlitlig AZ-5-mekanism-
-en knapp som snabbstoppar allt-
-men under de förhållanden han skapat gjorde det inte det.
Snabbstoppsystemet hade en ödesdiger defekt.
Klockan 01.23.40 aktiverar Akimov AZ-5.
De utdragna styrstavarna går nu sakta ner i härden igen.
Styrstavarna består av borkarbid som reducerar reaktivitet-
-men spetsarna är gjorda av grafit, som höjer reaktiviteten.
Varför?
Av samma anledning som våra reaktorer saknar inneslutning.
Av samma anledning som vi inte använder höganrikat bränsle.
Av samma anledning som vi som enda land-
-bygger vattenkylda grafitmodererade reaktorer-
-med positiv voidkoefficient.
Det är billigare.
Därmed är grafitspetsarna det första som går ner i härden.
Och när de så gör skenar den redan stigande effekten.
Varje vattendroppe som är kvar förvandlas nu till ånga-
-vilket får flera bränslekanaler att utvidgas och spricka.
Och styrstavarna i kanalerna fastnar.
Grafitspetsarna går inte att rubba och effekten ökar okontrollerbart.
Tjernobyls fjärde reaktor är nu en atombomb.
01.23.42.
Perevoztjenko kastar en blick mot reaktorns väldiga stålskärm-
-och möts av en otänkbar syn:
Locken till bränslekanalerna, som vart och ett väger 350 kg-
-studsar upp och ner.
Han springer mot kontrollrummet-
-men inget han gör kan hindra det som nu sker.
01.23.44. Ångtrycket får fler bränslekanaler att explodera.
Vi vet inte hur högt effekten nådde, vi har bara den sista avläsningen.
Reaktor fyra, som konstruerades för drift vid 3 200 MW-
-gick bortom 33 000 MW.
Trycket inuti härden går inte längre att stävja.
Vi har slutligen nått fram till 01.23.45: en explosion.
När locket slungas upp från reaktorn strömmar syre in i härden-
-och reagerar med vätgas och överhettad grafit.
Den katastrofala kedjereaktionen är därmed fullbordad.
Ingen som befann sig i rummet visste-
-att snabbstoppet riskerade att förvandlas till en detonator.
De visste inte, eftersom informationen undanhållits dem.
Kamrat Legasov, ni motsäger er utsaga i Wien.
Min utsaga i Wien var en lögn.
Jag ljög - för världen.
Jag är inte ensam om att ha hemlighållit detta.
Vi följde bara order från KGB, Centralkommittén...
Och just nu finns 16 reaktorer i Sovjetunionen med samma defekt.
Tre av dem är ännu i drift, mindre än 20 km bort - i Tjernobyl!
Professor Legasov, om ni försöker antyda-
-att sovjetstaten bär skulden här är ni ute på farlig mark.
Vi står redan på farlig mark-
-och det på grund av våra hemligheter och lögner!
De har kommit att definiera oss.
När sanningen skaver ljuger vi till dess vi har förträngt den-
-men den finns likväl kvar.
För varje lögn vi far med ställs vi i skuld till sanningen.
Och förr eller senare måste skulden betalas.
Det är så en RBMK-reaktorhärd exploderar.
Genom lögner.
Valerij Aleksejevitj Legasov.
Ni är son till Aleksej Legasov-
-som Centralkommittén utsåg att svara för ideologisk efterlevnad.
-Känner ni till vad er far gjorde? -Ja.
Var ni under studentåren verksam som ledare inom Komsomol?
-Det vet ni redan... -Svara på frågan.
Ja.
Och vid Kurtjatovinstitutet var ni kommunistpartiets ordförande.
Som sådan begränsade ni judiska forskares möjligheter till befordran.
Ja.
För att ställa er in bland partitopparna i Kreml.
Ni är en av oss, Legasov.
Jag kan göra vad jag vill med er.
Men allra mest vill jag att ni ska veta att jag vet.
Ni är ingen modig person.
Ni är ingen hjälte.
Ni är en döende man som glömde vem han är.
Jag vet vem jag är och jag vet vad jag har gjort.
I en rättvis värld skulle jag skjutas för mina lögner, inte för sanningen.
Ni forskare...och er idiotiska upptagenhet med orsaker.
Vad spelar det för roll när kulan genomborrar skallen?!
Ingen ska bli skjuten, Legasov.
Hela världen såg er i Wien.
Det vore pinsamt att döda er. Och i vilket syfte?
Staten kommer knappast att godkänna er vittnesutsaga.
Den kommer inte att delges pressen. Den existerar inte.
Nej, ni lever den tid ni har kvar.
Men inte som forskare.
Ni behåller er titel och ert kontor-
-men fråntas uppdrag, befogenheter och kollegor.
Ingen kommer att prata med er. Ingen kommer att lyssna på er.
Andra, mindre begåvade-
-kommer att ges äran för det ni åstadkommit.
Ert arv är nu deras arv. Ni lever länge nog att uppleva det.
Vilken roll hade Sjerbina i detta?
Ingen alls. Han visste inte vad jag hade för avsikt att säga.
-Vilken roll hade Chomjuk i detta? -Ingen. Hon visste ingenting heller.
Efter allt ni har sagt och gjort i dag-
-vore det märkvärdigt om ni valde att ljuga just nu.
En man med er erfarenhet kan säkert identifiera en lögn.
Ni kommer inte att träffa eller kommunicera med dem igen.
Ni ska inte diskutera Tjernobyl med någon - någonsin.
Ni kommer att framleva ert liv så anonymt att när ni väl dör-
-kommer det att vara svårt att tro att ni överhuvudtaget levde.
Och om jag vägrar?
Varför oroa sig över något som inte kommer att inträffa?
"Varför oroa sig över något som inte kommer att inträffa."
Lysande. De borde trycka det på våra sedlar.
Att vara forskare är att vara naiv.
Vi är så fokuserade i vår jakt på sanningen-
-att vi lyckas bortse från hur få som vill att vi finner den.
Men likväl finns den där.
Oavsett om vi ser den eller inte. Oavsett våra val.
Sanningen bryr sig inte om våra behov och vår vilja.
Den bryr sig inte om statsskick, ideologi eller religion.
Den bidar sin tid, i all evighet.
Detta får ses som Tjernobyls gåva.
En gång fruktade jag sanningens pris, men nu frågar jag mig istället:
Vad har lögner för pris?
Valerij Legasov tog sitt liv vid 51 års ålder, den 26 april 1988-
-på dagen två år efter explosionen.
Legasovs inspelningar skickades ut till Sovjetunionens forskarsamfund.
I och med hans självmord blev det omöjligt att ignorera dem.
I efterspelet av hans död-
-medgav sovjetiska tjänstemän att RBMK-reaktorer har en defekt.
Reaktorerna justerades-
-för att undvika att en liknande olycka sker igen.
Legasov bistods av dussintals forskare-
-som outtröttligt arbetade vid hans sida i Tjernobyl.
Vissa av dem protesterade mot statens officiella version-
-och straffades med uppsägning och fängelse.
Rollfiguren Uljana Chomjuk skapades för att representera dem alla-
-och hedra deras insatser för sanning och humanitet.
Boris Sjerbina avled den 22 augusti 1990-
-fyra år och fyra månader-
-efter uppdraget i Tjernobyl.
För sina roller i Tjernobylolyckan-
-dömdes Viktor Brjuchanov, Anatolij Djatlov och Nikolaj Fomin-
-till tio års straffarbete.
Efter sitt frisläppande fick Nikolaj Fomin en ny tjänst-
-vid ett kärnkraftverk i dåvarande Kalinin i Ryssland.
Anatolij Djatlov dog 1995 av strålningsrelaterad sjukdom.
Han blev 64 år.
Valerij Chodemtjuks kropp återfanns aldrig.
Han ligger begraven under reaktor 4.
Brandmännens kläder ligger kvar i sjukhuskällaren i Pripjat.
De avger än i dag hälsovådliga mängder radioaktivitet.
Efter sin makes och dotters död-
-drabbades Ljudmila Ignatenko av flera slaganfall.
Läkare sa att hon aldrig skulle kunna bli gravid igen.
De hade fel.
Hon bor med sin son i Kiev.
Det rapporteras att ingen överlevde av betraktarna på järnvägsbron.
Den kallas i dag för Dödens bro.
400 gruvarbetare arbetade dygnet runt för att avstyra en härdsmälta.
Uppskattningsvis 100 av dem avled före 40 års ålder.
Det har förekommit uppgifter om-
-att de tre dykarna avled till följd av sin heroiska insats.
Men samtliga överlevde efter en tids sjukhusvistelse.
Två av dem är fortfarande vid liv.
Över 600 000 personer kallades in till tjänstgöring i undantagszonen.
Trots flera rapporter om strålningsrelaterade dödsfall-
-förde den sovjetiska staten inga register över de drabbades öde.
De kontaminerade delarna av Ukraina och Vitryssland-
-som kom att utgöra undantagszonen-
-omfattade 2 600 kvadratkilometer.
Drygt 300 000 människor evakuerades från sina hem.
De fick höra att det var temporärt.
Det är än i dag förbjudet att återvända.
Michail Gorbatjov ledde Sovjetunionen fram till landets upplösning 1991.
2006 skrev han: "Härdsmältan i Tjernobyl"-
-"är kanske den verkliga orsaken till Sovjetunionens kollaps."
2017 avslutades arbetet med Tjernobyls nya reaktorsarkofag-
-till en kostnad av nästan 2 miljarder dollar.
Den är tänkt att hålla i 100 år.
Efter olyckan noterades en kraftig ökning av cancerfall-
-i Vitryssland och Ukraina. Värst drabbades barn.
Vi kommer aldrig att säkert veta hur många liv Tjernobyl skördade.
Beräkningar varierar från 4 000 till 93 000 döda.
Sovjetunionens officiella dödssiffra, som inte har justerats sedan 1987-
-är 31 personer.
Till minnet av alla som led och offrade.
Översättning: Joakim Troué www.sdimedia.com