Nu kommer hon.
Glad Mors Dag!
- Vad har du på dig? - Minns du inte den här tröjan?
Du gjorde den åt mig på dagis. Den är söt.
Den är pervers. Det ser ut som om äcklet på hörnet tafsat på dig.
Varför han?
För han har pyttesmå händer.
- Tack. - Jag kan inte förstå att du behöll den.
Självklart. Jag är din mor. Jag behåller allt du gör åt mig.
ALEX MAMMA
- Ta av den där. - När jag är död.
I dag är det min dag, och jag ska dricka kaffe.
Det där är en pennmugg.
Jag vet nu.
- Du först. - Nej, du först.
- Manny, du först. - Nej, Jay, du först.
Ge mig en present någon.
Jay! Ett diamanthalsband.
- Tack. - Det är du värd.
Din tur, grabben.
Glad Mors Dag, mamma.
Ett halsband gjort av flingor.
Jag älskar det.
Det är inte precis diamanter.
Nej, det är underbart.
Jag måste erkänna en sak. Det är inte riktiga diamanter.
Ge tillbaka dem. Jag ger dig riktiga senare.
Attans. Nu måste jag erkänna.
Det där är inte märkesflingor. Bara vanliga.
Nu har jag inga presenter längre.
God morgon!
Vad är detta?
Jag vet att du har haft sena nätter med Lily...
och det här är mitt sätt att säga tack och jag älskar dig.
Tack.
Det här är bara början, för i dag är din dag.
- I dag? - Hela dagen.
I dag är min dag?
- Nu händer det något. - Det är Mors Dag, Mitchell.
Och?
Du ger mig frukost på sängen på Mors Dag.
Det här är ingen Mors Dag-frukost. Detta är en frukost som råkar vara-
Du ser mig som Lilys mamma.
Jag är din fru. En kvinna.
Vad?
Ärligt talat är jag stött för att du anklagar mig för det.
Jag är väldigt känslig.
Som om jag skulle behandla min partner som en kvinna. Jag-
Någon fick nya gardiner.
Mrs Pritchett älskar att shoppa.
Vi kommer inte vara klara till 6. Jag måste ringa hem.
Frugan kommer inte att gilla detta.
Ibland tror jag han bara vill vara arg på mig.
- Jag kan inte äta det där. - Vet du vad?
Om du inte kan acceptera en fin gest så glöm det bara.
Stryk ballongerna. Hon är känslosam.
Jag frågade Claire vad hon ville ha på Mors Dag...
och hon sa: "Far åt skogen."
Så är det inte.
Hon är bara tokig i skogspromenader.
Så hon och Gloria ska ta barnen till dalen...
medan Jay och jag förbereder en Mors Dag-fest.
Det-
Det kommer att bli kul.
Jag vet att du vill lämna mig
Men jag vägrar
Det där gör vi inte.
Det finns prärievargar här.
- T og du med ett vapen? - Jag har en vandringstav.
- Som kan bli ett svärd? - Det kan bli en löparstav.
Ska du springa ifrån en varg?
Världens snabbaste djur.
Jag vet inte om det stämmer.
Hur ska du slåss mot dem med en glasspinne?
Det är ett spjut som luktar citron, en doft prärievargar hatar.
- Var hittar du denna information? - Hur långt ska vi gå?
Så långt att vi inte kan se bilen på parkeringen.
Jag får damm i munnen.
- Du måste uppskatta naturen. - Ja.
Snart är det här ett köpcentrum.
- Jag kommer tillbaka då. - Jag är hungrig.
Vi äter det vi kan ta död på.
Då kommer vi att äta stämningen.
Jag förstår dig inte.
Jag vet.
Är partyt där borta?
Jag vet inte. Jag är en kvinna och kan inte hitta vägen.
Mitt enda brott var att laga pannkakor åt dig.
Jag börjar bli trött på det här.
Det är Mors Dag, inte Martyrernas Dag.
Mitchell, förlåt.
- Det är ett känsligt ämne. - Okej.
Det finns inget homosexuella hatar mer än när folk-
Behandlar oss som kvinnor.
Vi är inte kvinnor. Vi vill inte gå på tjejpartyn.
Vi får inte mens.
- Vi älskar inte rosa. - Du älskar rosa.
- Nej, rosa älskar mig. - Okej-
- Hallå, killar! - Hej!
Så?
Det där är Jen, maken Rick och Diego. Jag förstår inte heller.
Jag hjälper dig, Jen.
Rick, hur är läget?
Vi borde ses med barnen oftare.
Det är skönt när makarna hjälper till, eller hur?
Ja, och det är du som är maken.
- Det var inte så hon menade. - Du har inte en chans mot mig.
Måste du säga så där?
- Jag gillar inte det. - Förlåt.
Okej, glad Mors Dag.
Jag talar för oss alla...
när jag säger tack för allt ni gör medan vi vänsterprasslar.
Det kommer jag att få äta upp.
Nu tar vi en bild på alla mammor och barn.
Vi drar. Lämna barnvagnen och spring.
- Stanna. - lngen kommer att be dig-
Cameron, kom hit!
Jag vet inte.
- Du är en hedersmamma. - Jag vet inte.
- Hjälp mig. - Där borta.
- Ja, ja. - Spänn upp. Spänn upp.
Här uppe, mina damer.
Fint. En till, tjejer.
Tack, mina damer. Perfekt.
Toppen.
Det var definitivt giftek. Utslagen sprider sig.
Manny, det är inget utslag. Det är rött för att du kliar.
Jag vill inte att halsen ska svälla igen.
Det vore inte så dumt.
Jag är så uttråkad att jag hellre skulle läsa.
Jag åt upp en insekt bara för att ha något att göra.
Jag är så uttråkad att jag pratar med dig.
Ni har gnällt i 20 minuter.
På Mors Dag borde ni ha något trevligt-
Vad?
Jag tror jag hörde en varg. Fortsätt.
Luke, du är en idiot.
Jag ser åtminstone inte ut som en.
- Vad menar du? - Din hatt.
Det ser ut som att du gick under en fågel som bajsar fula hattar.
- Tänk på ditt språk. - Det är det enda jag har att tänka på.
Nu är det slut på gnällandet!
Du kan inte klaga hela dagen för att du inte är på stranden!
Kom igen.
Nej, jag ger mig själv en Mors Dag-present.
Barn, hajken är över.
- Ja! - Toppen!
Nej, ni är inte glada.
Ledsna.
Gloria och jag ska avsluta promenaden tillsammans...
medan ni tänker på hur själviska och tanklösa ni är.
Kom.
Om vi är tanklösa, hur kan vi då tänka?
Du förlorade just ditt vatten.
Nu går vi.
Vad är det där?
Lökglasögon. Inga tårar längre.
Välkommen till 2000-talet. Du borde skaffa dig ett par.
Jag skulle precis föreslå samma sak.
Vet du vad vi skulle blanda i?
- Vi skulle blanda- - Nej. Det är min mammas recept.
Bara det som står på pappret hamnar i grytan.
Hur länge ska jag röra köttet? Läs det för mig.
"Vi rör köttet i fem minuter."
Hur länge måste jag lyssna på din Julia Child-imitation?
Så länge det är roligt.
Jag tror timern för det just plingade.
Det där var onödigt.
Vad är detta? Vad?
Jay, vi kanske skulle skapa den perfekta mamman.
En matsked kärlek, en kopp värme.
- Och ett mjukt hjärta. - Vad talar du om?
Receptet för den perfekta mamman, av Jay Francis Pritchett, nio år.
Det hade jag glömt.
Jag visste inte att det fanns kvar.
- Vad sa du Francis? - lngenting.
Hur lång tid kvar på köttet?
Jag älskar att det är "tillräckligt för en liten pojke."
75 kilo ömhet.
Hon måste ha älskat det. Stor dam?
Jay?
Det var då jag såg det.
Jay?
Gråter du?
Nej. Det är löken. Ge mig de där.
- Vad tittar du på? - lngenting.
De ramar in ditt ansikte.
Vackert!
Tack.
Döm mig inte nu, men det är något jag måste berätta.
Ibland vill jag slå till mina barn.
- Det menar du inte. - Jo, det gör jag.
Senast de var jobbiga, som de var idag...
stod de på rad...
och jag tänkte att om jag slår en av dem...
faller de som dominobrickor.
- Jösses. - Jag vet.
Jag skulle inte få nöjet att slå dem var och en, men-
Man säger inte så om sina barn!
Du vet att Manny irriterar dig.
Manny är det bästa som hänt mig.
- Vi har ett speciellt band. - Ja, band.
Jag vet. Men det är inte det jag talar om nu.
Under en lång tid var det bara vi.
Jag kan inte säga något ont om den pojken.
Kom igen.
Gloria, alla som haft barn vet...
att de kan vara irriterande ibland.
Eller hur?
Han är petig.
- Vad? - Manny är petig.
Han gör mig vansinnig.
Petig. Bra början.
Han följer efter mig hela tiden.
Ibland gillar jag det men ibland behöver jag andrum.
Att erkänna detta gör dig inte till en dålig mor-
Och hans poesi- den är inte bra.
- Första gången jag erkände det. - Okej.
- Han är inte vidare bra! - Oj.
- Jag älskar Manny. - Jag vet.
Men han kunde väl vara en liten grabb ibland.
Gå ut. Sparka boll. Stjäla något.
- Det känns bra. - Ja.
Kanske för dig.
Nej, Manny.
Jag pratade om en annan Manny jag kände för längesedan.
Diablo.
Manny!
Fler människor har dött på hajk än under inbördeskriget.
Vilken bok har du läst det i?
Bok? Hört talas om internet, farmor?
Mamma kommer att kräva en ursäkt.
Vi förstörde Mors Dag.
Nej, hon förstörde Mors Dag.
Hon tog oss till ett ställe hon visst vi inte skulle gilla...
och när vi klagade lite var vi skurkarna?
Tror du hon gör det med flit ibland?
- Varför skulle hon göra det? - För att vi ska känna oss skyldiga.
Precis. Och hon får det alltid som hon vill.
Hela tiden, och till slut är det Mors Dag varje dag.
Mamma är smart.
- lnte smartare än jag. - Så-
Jag tycker inte vi ska be om ursäkt.
Vi vet vad hon håller på med.
Det skulle förändra hur hela familjen fungerar.
Ingen ber om ursäkt. Förstått?
Håll truten när hon kommer tillbaka.
Om hon kommer tillbaka.
Jag såg Jay bli tårögd.
Han har aldrig visat sig sårbar, och han skämdes.
Jag fick lejonet att skämmas.
Bara en sak att göra-
Krama det stolta lejonet.
Jag kan bli biten.
Jag kan bli riven.
Vet du vad som finns inuti lejon? En kattunge.
- Släpp mig! - Ja.
Jag tänker bara säga det en gång så vi kan gå vidare.
- Det är okej. - Uppfattat.
Vet du vad "det" är?
- Det är när du gråter. - Vilket jag inte gjorde.
- Du blev tårögd. - Det var löken.
Jag kanske bara försöker förstå dig.
Men om jag hittade något som påminde mig om mamma...
skulle jag bli tårögd och kanske vilja tala om det.
Här.
Så stolt.
De erbjöd mig en bukett, Mitchell.
Som du tog emot.
Varför kan du inte vara på min sida?
De ser mig som en kvinna.
Vi är bara en ny sorts familj.
Det vet inte vilka ord de ska använda.
De behöver se en av oss som mamma.
Varför ska det vara jag? Bär jag klänning?
- Tja- - Det är en nattskjorta.
Den är ganska satängig.
- Vad menar du? - Kom igen, du vet.
Nej, jag vet inte.
Om jag tänker efter-
Av oss två, om jag tvingas välja...
så är du den mammiga.
Kan du kasta den där bollen?
Kan jag kasta boll?
- Tror du inte jag kan kasta en boll? - Cam-
- Nej, nej. - Det är inte vad han sa.
Den här herren tror inte jag kan kasta en boll.
- Det är inte vad han sa. - Tror du inte jag kan kasta boll?
Det får vi ta reda på.
- Han ser gammal ut. - Förlåt!
- Cam, händerna. - Förlåt!
Så där ja.
Manny, jag menade inte vad jag sa.
Snälla, förlåt mig.
Jag tror inte jag kan. Det verkar som att du vann.
Ursäkta rimmet. Jag vet att du hatar min poesi.
Snälla, sluta.
Säg något hemskt om mig, så är vi kvitt.
Varför skulle jag säga elakheter till någon jag älskar?
Jag skulle ha hållit tyst!
Nu måste jag ingripa.
Manny, det här är vad som hände.
Din mamma sa att du skulle gå ut och kasta boll.
Det kan inte ha varit första gången.
Nej. Men hon sa sårande saker om min poesi.
Som hon ångrar.
Det gör jag.
Det är vad föräldrar är till för.
Ibland kritiserar de, för det gör dig starkare.
Barn nuförtiden har det alldeles för lätt.
Vad kommer det att leda till? 30-åringar som bor hemma.
Manny, din mamma älskar dig.
Hon är mänsklig. Så hon lättade på trycket.
Ärligt talat är det bra för er relation.
- Jag antar att jag- - Stopp.
Han behöver få höra sanningen.
Claire mådde dåligt för hon vill slå sina barn.
Jag hittade på saker för att få henne att må bättre.
Du ogillar inte min poesi?
Nej.
Enda problemet är att jag inte kan få nog av det.
Du är det perfekta barnet.
- Mi amor. - Det är hälsosamt.
Du är tillbaka. Är vi klara?
Såvida ni inte har något att säga...
till personen som gav er liv.
- Nej. - Nej.
Och lille Luke?
Nej.
- Hej. - Hej.
Här.
- Vad är det? - Ett Mors Dag-kort.
Och jag vet- Sluta.
Cam, det var Glorias kort från Manny.
Jag ville att du skulle se hur "mor" definieras på kortet.
Varm, omhändertagande, stödjande-
- När världen ser dig- - lnte bara världen.
Nej, jag med.
Det här är vad vi ser och det är inte något dåligt.
Det gör dig inte mindre manlig. Eller hur?
- Du kanske har rätt. - Ja.
Nu går vi till festen.
Cam, ställ ifrån dig whiskeyn. Du lurar ingen.
Det bränns!
Alla till bords!
Det är jobbigt när Mors Dag är förstörd.
Det trodde jag inte om dig, Lucas.
- Tänkt inte ens på det. - Men hon är ledsen.
För att hon förlorar.
Hon tog till det tunga artilleriet. Vi måste vara starka.
- Men jag känner mig- - Känn inte efter.
Svalka av dig och var en man.
Vi är din mamma nu.
Hur var din dag med min pappa?
Pinsam.
- Han grät en skvätt. - Min pappa?
- Vad gjorde han? - Han grät.
- Det sa jag inte. - Vem grät?
- Min pappa. - Sluta.
- Varför gjorde du så Jay grät? - Det gjorde jag inte.
Han blev tårögd när jag hittade en dikt han skrev åt sin mor som barn.
- Vad är "åhhh"? - Phil såg pappa gråta.
Jay saknar sin mamma.
- Sluta nu. - Är någon hungrig?
- Vad? - Du grät över din mor.
- Det gjorde jag inte. - Jo, Phil berättade-
Det är inte sant. Hon ljuger.
Vad är det med dig?
Jag vet att ni skulle gilla...
om jag blev känslosam. Men det blev jag inte.
- Saknar du inte din mamma? - Självklart gör jag det.
Och hon gav mig ett fint recept på en sås, som nu blir kall.
- Kan vi äta nu? - Nu äter vi.
- Bra! Bra! - Ta lite vin.
Lukta på det.
- Det luktar som farmors hus. - Minns ni?
Jag minns när jag skar min spaghetti.
Och hon gjorde så här.
"Man kan inte skära spaghetti." Hon lärde mig snurra den.
- Var det hon? - Ja, hon var tuff.
Jag hade en baseball-tränare, som efter en match...
skällde ut mig för något.
Mamma kommer ned för läktaren. Går rätt fram till honom.
Ansikte mot ansikte. Näsa mot näsa.
Och säger, "Du ska veta.
Ingen. Ingen skäller på min lille...
pojke."
Det händer igen.
Det är okej, Jay. Låt det komma.
Man har bara en mamma.
Förlåt mamma.
Jag med.
En flaska rött. En flaska- Vad?
Och jag är den svage?
Mitchell?
Jag är okej.
Phil, kom igen. Åh, älskling.
- Förlåt. - Låt mig vara.
Förlåt.
- Pappa. - Hon ropar på dig.
Försök inte, jag har keramik-kurs i morgon.
- Jay, nu lägger vi oss. - Kommer strax.
Jävlar också.
Översättning: Joel Borgström
Swedish Dan4Jem, AD.MMXI.IX