TÄMÄ OHJELMA VOI JÄRKYTTÄÄ HERKIMPIÄ KATSOJIA.
En ole nähnyt aiemmin yhtä väkivaltaista tapausta.
Veitseniskuja oli todella monta. Se oli mielipuolista.
Sitä oli vaikea käsittää.
Tämä ei ole kovin kummoinen murha-ase.
Joku saattoi olla ikkunan luona ja nähdä, mitä tapahtui.
Hän sanoi, ettei provosoinut millään lailla.
Vaikea uskoa, että joku voi elää asian kanssa-
eikä jää kiinni toisen rikoksen takia.
En sanoisi, että olin toivoton, ennemminkin turhautunut.
Sellainen ihminen voi aivan hyvin uusia tekonsa.
Voisiko hän murhata uudelleen?
- Mitä on tapahtunut? - Puukotus Åsgatanilla.
Kaksi ihmistä makaa maassa. Nuori poika näyttää elottomalta.
Ja tyttö, tai nainen, joka on pahoin loukkaantunut.
Lähettäkää ambulanssi.
Onko tekijä yhä paikalla?
- En näe häntä. - Etkö?
On pilvinen ja tuulinen syysaamu, kello on hieman vaille 8.
Jotain kamalaa tapahtuu asutusalueella Linköpingissä.
Asukkaat ja työmatkalaiset soittavat hätänumeroon.
Ensihoitaja Peter Hermansson on juuri saapunut töihin.
Hän ja hänen kollegansa lähetetään heti Åsgatanille.
Siinä osoitteessa ei yleensä ole minkäänlaisia häiriöitä.
Päinvastoin, se on rauhallista seutua.
Oli outoa saada sellainen hälytys siitä osoitteesta.
Sitä oli vaikea käsittää.
Saimme pian lisätietoa hätäkeskuksesta.
Kyse saattoi olla vakavasta veitsihyökkäyksestä.
Joku saattoi olla kuollut.
Matkalla ehtii ajatella kaikenlaista ja valmistautua pahimpaan.
Ambulanssin lähestyessä-
poliisit Claes Solid ja Camilla Larsson saapuvat Åsgatanille.
He näkevät loukkaantuneen keski-ikäisen naisen maassa.
Kun saavuimme paikalle ja nousimme autosta-
näimme naisen makaavan risteyksessä.
Hänen ympärillään oli ihmisiä.
Sanoin kollegalleni-
- että yritä jututtaa naista-
ja selvittää, voiko hän kertoa, mitä tapahtui.
Kun menin naisen luo, hän makasi maassa.
Istuin hänen viereensä ja yritin saada kontaktia häneen.
Hän oli tajuissaan. Kysyin nimeä, jotta voin arvioida hänen tilaansa.
Hän kertoi nimensä ja osoitteensa.
Hän oli tietoinen asioista.
Hän kysyi pari kertaa, onko ambulanssi tulossa.
Se oli. Kuulin radiosta, että se on jo lähellä.
Hän kertoi kysymättä, ettei provosoinut mitenkään.
Emme saaneet tilaisuutta jutella muuta.
Hän odotti ambulanssia hermostuneena.
Sitten näin maassa lapsen ja hänen takanaan seisovan naisen.
Minä ja kollegani juoksimme heidän luokseen.
Kun tulimme paikalle, näimme, että lapsi on pieni.
Poika makasi mahallaan.
Hänen kasvonsa olivat maata vasten. Hänellä oli reppu selässä.
Hänen takanaan seisova nainen hoki: "Hän on kuollut."
Meidän piti huolehtia pikku pojasta.
Yritin tarkastaa hänen kuntonsa. Menimme polvillemme.
Käänsin hänet ympäri nähdäkseni hänen kasvonsa.
Näin heti, että hänellä oli pahoja vammoja.
Ensihoitaja Peter Hermansson saapuu paikalle kollegansa kanssa.
He tietävät, että loukkaantunut pikkupoika tarvitsee elvytystä.
Heidän pitää hoitaa poikaa ennen loukkaantunutta naista.
Täällä makasi nainen maassa.
Kävelin hänen luokseen. Hän oli tajuissaan.
Sanoin hänelle: "Ambulanssi tulee pian huolehtimaan sinusta."
Hän halusi, että jään, mutta toinen ambulanssi oli tulossa.
Muistan yhä hänen katseensa.
Ne silmät.
Mutta meidän piti tehdä arvio-
ja mahdollinen sydänpysähdys on etusijalla.
Koska nainen oli tajuissaan, lähdimme hänen luotaan.
Menin poliisin ja lapsen luo.
Lapsi makasi hänen jalkojensa juuressa.
Täällä makasi pieni poika selällään.
Polvistuin hänen viereensä ja huolehdin hengitysteistä.
Avasin hengitystiet, ja kollegani alkoi riisua poikaa.
Tutkimme hänet. Hän ei hengittänyt, emmekä löytäneet pulssia.
Aloimme elvyttää. Minä annoin puhalluselvytystä.
Kollegani kiinnitti defibrillaattorin ja alkoi painella.
Parin minuutin päästä päätimme nostaa hänet paareille-
- ja viedä ambulanssiin.
Ajoimme lyhyintä reittiä sairaalaan.
Peter Hermansson jatkaa paineluelvtytystä-
- koko matkan sairaalaan.
Kello 8.06 poika annetaan lääkäreiden hoitoon.
Kaikki tapahtui nopeasti.
Uskoimme toimineemme oikein.
Emme tuhlanneet aikaa mihinkään-
- mistä ei ollut apua potilaalle.
On tärkeää, että tiedämme tehneemme voitavamme.
Tapahtumat ovat jo päätyneet median tietoon.
Peter Hermansson näkee iskusta uutisen teksti-TV:ssä sairaalassa.
Oli rankkaa lukea siitä.
Emme olleet tottuneet sellaiseen tiedonvälitykseen.
Tuntui pahalta, että saatoimme lukea siitä.
He olivat meitä edellä.
Peter kuulee mediasta pelkäämänsä uutisen.
Pojan henkeä ei voitu pelastaa.
Emme olisi voineet tehdä enempää.
Meidän pitää elää tapahtuneen kanssa.
Olemme tietenkin surullisia sen vuoksi.
Mutta emme voineet sille mitään. Se ei ollut mahdollista.
Loukkaantunut nainen viedään sairaalaan toisella ambulanssilla.
Hän on tajuissaan ja puhuu henkilökunnalle.
Hän on huolissaan pojasta, mutta hänen vammansa ovat vakavat.
Lääkärit löytävät ainakin viisi veitseniskua hänen vatsastaan.
Nainen sanoo, että hengittäminen on vaikeaa.
Kun lääkärit valmistautuvat leikkaukseen pelastamaan naisen-
aletaan etsiä henkilöä, joka teki nämä raa'at rikokset.
Kukaan ei tiennyt aluksi, mitä oli tapahtunut.
Emme tienneet, mitä tuleman pitää.
Aluksi luulimme, että kyse oli perheväkivallasta.
Pieni poika ja nainen, joten kävi mielessä, että tekijä oli isä.
Ambulanssien lähdettyä rikospaikalta-
- poliisi alkaa selvittää tapahtumia.
Sanoin kollegalleni, että koko alue pitää eristää.
Meidän pitää etsiä silmin- näkijöitä. Pitää käydä ovilla.
Joku saattoi olla ikkunan luona tapahtuman aikaan.
Joku saattoi olla silminnäkijä.
Ensimmäisenä haastatellaan loukkaantuneen naisen naapuria.
Hän oli yksi ensimmäisiä paikalle saapuneita.
Tapahtuman nähnyt nainen oli hyvin poissa tolaltaan.
Meidän piti mennä autoon juttelemaan.
Loukkaantunut nainen sanoi, että hyökkääjä oli parikymppinen mies.
Nainen sanoi miestä sekopäiseksi.
Tajusin, että tässä tapauksessa-
uhri ja tekijät eivät tunteneet toisiaan.
En edes tiennyt, mitä etsimme.
Ensimmäiset tunnit olivat kaoottisia.
Kuollut poika on 8-vuotias Mohamad Ammouri.
Hän asui muutaman sadan metrin päässä ja oli matkalla kouluun.
Leikkauspöydällä hengestään taisteleva nainen-
on 56-vuotias Anna-Lena Svenson.
Hän oli keski-ikäinen nainen, joka työskenteli opettajana.
Hän opetti ruotsia maahanmuuttajalapsille.
Hän oli menossa töihin ja osui sattumalta paikalle.
Nainen näki tuntemattoman miehen hyökkäävän pikkupojan kimppuun.
Nainen oli väärässä paikassa väärään aikaan.
Hän joutui tekijän uhriksi.
Anna-Lena Svenson asuu aivan rikospaikan vieressä.
Hänen miehensä oli kotona, kun Anna-Lenan kimppuun käytiin.
Mies tajuaa sinisistä vilkku- valoista, että jotain on tapahtunut.
Kun Anna-Lenaa laitetaan ambulanssiin-
hän järkyttyy tunnistaessaan vaimonsa vaatetuksen.
Menin poliisien mukaan. Seurasimme ambulanssia sairaalaan.
Yhdentoista jälkeen lääkäri käveli luokseni...
...ja sanoi: "Minun täytyy ilmoittaa, että Anna-Lena on kuollut."
Kuulin siitä radiosta.
Se herätti monenlaisia tunteita.
Mietin huolissani, ehtikö mies vaimonsa luokse.
Olin järkyttynyt kahdesta murhasta.
Tutkinta vaikeutui.
Olisin halunnut jututtaa naista. Päässäni liikkui kaikenlaista.
Kyseessä on kaksoismurha. Poika ja keski-ikäinen nainen on murhattu.
Ja tekijä on tuntematon.
Poliisilla on tutkittavanaan kaksoismurha-
- jonka tekijä on tuntematon.
Komisario Tommy Håkansson johtaa tutkintaa.
Hän ja Jan Staaf kokoavat tiimin.
Kun kohtaa murhan, ensimmäisenä tulee mieleen...
...että se ongelma pitää ratkaista.
Kysymys on vain milloin ja miten.
Saavuin Linköpingiin ennen lounasta.
Moni poliisi kuulustelee ja käy koputtelemassa oville.
Halusimme jututtaa mahdollisimman paljon alueen väkeä...
...ja saada kuvauksen tekijästä.
Åsgatan, joka päättyy umpikujaan, on minulle tuntematon katu.
Mutta aika moni jalankulkija ja pyöräilijä-
kulkee sitä pitkin joka päivä töihin.
Moni luultavasti näki tekijän ennen ja jälkeen sen, mitä tapahtui-
- mutta hän ei erottunut joukosta.
Oli sateinen päivä, monella oli sateenvarjo.
Poliisille on iso ongelma, että harvat silminnäkijät-
jotka voivat kuvailla tekijää, eivät ole samaa mieltä keskenään.
Sinä aamuna epäillyn kuvaus kerrottiin poliisiradiossa.
Myös mediaväki saattoi kuunnella sitä.
Annoimme tekijästä kaksi kuvausta.
Yhden mukaan hänellä oli tummat vaatteet.
Toisen mukaan hänellä oli beige takki.
Oli harmittavaa, että tieto pääsi julkisuuteen.
Se vaikutti silminnäkijöihin, jotka kuulivat sen radiosta.
Se hämmensi poliisin tutkijoita-
sekä partioautoissa olevia poliiseja, jotka etsivät tekijää.
Emme tienneet, ketä etsimme.
Etsimme noin parikymppistä tekijää.
Hän on 180- 190 senttiä pitkä.
Hän on harteikas.
Hänellä on polvipituinen beigen värinen takki.
Anna-Lenan rikospaikalla kertoma kuvaus epäillystä-
- on tärkeä tutkinnalle.
Anna-Lena oli yhä elossa rikospaikalla.
Ensihoitajat, jotka huolehtivat hänestä nopeasti-
sanoivat, että Anna-Lena pystyi kertomaan jotain.
Kyseessä oli parikymppinen tekijä, joka hyökkäsi yllättäen.
Se on tärkeä tieto, kun etsimme syyllistä.
Parikymppinen henkilö, mutta emme rajaa liian tarkkaan.
Sanomme, että hän on iältään 15- 30 vuotta-
- jotta voimme kertoa ikähaarukan.
Poliisi Claes Solid tekee tärkeän löydön murhapaikalta.
Jotkin asiat täällä ovat muuttuneet sen jälkeen.
Tässä oli aiemmin kukkapenkki.
Kun kävelin tästä, näin jossain täällä veitsen.
Sanoin paikalla olleille teknikoille-
- että löysin jotain.
Epäilty murha-ase otetaan talteen-
ja lähetetään tutkittavaksi rikostekniseen laboratorioon-
- eli NFC:hen.
Teknikko Christian Branthammar on yllättynyt veitsilöydöstä.
Tämä on perhosveitsi. Sen voi taittaa ja laittaa taskuun.
Tämä on melko huonolaatuinen eikä kovin jämäkkä.
Tämä ei ole kummoinen murha-ase, mutta...
Se toimi.
Terä ei ole kovin terävä ja on hieman vääntynyt.
Se voi johtua sen käyttötavasta.
Lounaan aikaan poliisi saa mielenkiintoisen puhelun.
Joku löysi pipon n liikkeen edestä.
Rikostekniset tutkijat löytävät paikalta pipon sanomalehtitelineestä.
Sanomalehtiteline oli uusi juttu täällä Linköpingissä.
Siellä ei ollut sanomalehtiä.
Löysimme kannesta neljä sormenjälkeä.
Yhdessä sormenjäljessä oli verta.
Minulla on teoria siitä, mitä tapahtui.
Hän sai haavan käteensä puukotuksessa, ja se vuotaa verta.
Hän avaa kannen, muttei saa sitä kokonaan auki.
Joten hän pitää vasemmalla kädellä kiinni kannen alta.
Hän riisuu piponsa, jossa on verta, ja laittaa sen telineeseen.
Hän haluaa kaiketi muuttaa ulkonäköään.
Sitten hän jatkaa pakomatkaansa.
Tämä pipo löydettiin sanomalehtitelineestä.
Tämä on tavallinen Pointerin pipo, jollaisia myydään huoltoasemalla.
Pipon löytyminen sekä silminnäkijöiden havainnot-
auttavat poliisia kartoittamaan tekijän pakoreitin.
Täällä tekijä kävi Anna-Lenan kimppuun.
Hän puukotti Anna-Lenaa, joka kaatui maahan.
Pienen matkan päässä Tränggatanilla oli roska-auto.
Kuljettaja sanoi kuulleensa huudon ja katsoneensa peruutuskameraan.
Hän näki ihmisen juoksevan katua pitkin-
kävelevän nopeasti Tränggatanille ja kääntyvän vasemmalle.
Hän katosi Djurgårdsgatanille ja meni U:n mallista reittiä.
Muutaman sadan metrin päässä hän heitti piponsa pois.
Jäljet päättyivät siihen.
Emme tienneet, ketkä silminnäkijät olivat oikeassa tai kuka tekijä oli.
Ihmisiä kerääntyy rikospaikalle pitkin päivää-
ilmaisemaan osanottonsa raakojen murhien johdosta.
Kävimme rikospaikalla myöhemmin sinä iltana.
Siellä oli paljon kukkia ja kynttilöitä-
paikassa, jossa rikoksentekijä tappoi kaksi uhriaan.
Siellä oli aavemainen tunnelma-
ja ymmärsin, että meidän pitää ahkeroida selvittääksemme tapaus.
Linköpingin asukkaat olivat hyvin järkyttyneitä.
Aina kun näen jotain, mistä Mohamad piti, ajattelen häntä.
Ajattelen Mohamadia unissani. Hän on heti mielessä, kun herään.
Linköpingin kaksoismurhaajaa etsitään yhä. Tämä on "Efterlyst".
Olemme löytäneet johtolankoja, muun muassa vaatteita.
Osa löydöistä täsmää silminnäkijöiden tietoihin.
Teknikkomme ovat keränneet todisteita, mutta toistaiseksi-
emme ole saaneet tuloksia, joista voisi olla apua tutkinnassa.
Laboratorion tuloksia odotellessaan-
tutkijat saavat ruumiinavausraportit.
Ruumiinavausraporteista käy ilmi, että voimaa käytettiin paljon.
Mohamadia puukotettiin useasti niskaan ja selkään.
Mutta selän keskivaiheilla ei ole vammoja.
Ihmettelimme syytä, mutta tajusimme, että hänellä oli reppu.
Tekijä puukotti häntä repun ympärille.
Se oli kamala teko.
Poikaan oli lyöty noin 20 veitseniskua.
Myös naista oli isketty noin 20 kertaa.
Kaikki iskut eivät menneet paksun takin läpi.
Sellainen voimankäyttö ei ole tavallista murhatapauksissa.
En ole nähnyt vastaavaa väkivaltaa muissa tapauksissa.
Kyse ei voi olla täysjärkisestä ihmisestä.
Jos joku haluaa tappaa toisen jostain syystä-
ei ole syytä puukottaa niin monesti. Se oli mielipuolista.
Minun teoriani mukaan hän puukotti uhrejaan näin.
Tämä on huonolaatuinen veitsi.
Ote lipesi, ja terä viilsi häntä käteen-
eli tekijää käteen. Veitsessä on suoja tässä.
Joten tämä ei ole kovin hyvä murha-ase.
Tekijä on yhä vapaalla jalalla viikkoa myöhemmin.
Mutta veitsen teknisen tutkinnan tulokset-
- tekevät läpimurron tutkinnassa.
Löysimme Anna-Lena Svensonin DNA:ta-
- sekä pikkupojan, Ammourin-
ja kolmannen tuntemattoman henkilön DNA:ta.
Meillä oli todennäköisesti tekijän DNA.
Yhdestä reiästä löytyi verta.
Siinä oli sekä pojan että tekijän verta.
Sanomalehtitelineen ja pipon veri täsmäsivät tekijään.
Piposta löytyy lisää todisteita.
Piposta löytyi useita hiuksia.
Yhdessä oli juuri kiinni.
Hiusjuuresta on mahdollista erottaa DNA.
DNA-analyysi vahvistaa, että hius on saman ihmisen-
joka jätti verijäljet. Kyse oli melko varmasti tekijästä-
joka oli heittänyt veitsen ja piponsa pois.
Hiukset lähetetään RMV:lle, oikeuslääketieteen laitokselle.
He saavat tehtäväkseen kerätä lisää tietoa.
He tutkivat hiukset-
ja niistä voi päätellä, että kyseinen henkilö käyttää nikotiinia-
eikä hänen kehossaan ole huumeita.
Myöskään lääkeaineista ei löydy jälkiä.
Kyseessä oli ihminen, joka ei käytä huumeita-
eikä hänellä ole säännöllistä lääkitystä.
Saimme uutta tietoa tekijästä.
Saimme yhtäkkiä viikossa paljon tietoa tekijästä.
Meillä oli hänen DNA-profiilinsa.
Meillä oli todisteina veitsi ja pipo.
Tiedämme, että DNA kuuluu vaaleahiuksiselle ihmiselle.
Koska tiesimme tekijästä niin paljon-
uskoimme, että hänet pidätettäisiin melko pian.
Että löydämme hänet.
Poliisi tietää tekijästä paljon, mutta hän on yhä vapaalla jalalla.
Poliisi aloittaa tärkeän työn ja alkaa tutkia uhreja.
Oliko hyökkäys heitä vastaan?
Vai valittiinko heidät sattumanvaraisesti?
Siitä oli monia teorioita.
Mutta emme tienneet, miksi heidät kaksi tapettiin.
Yritimme löytää yhteyden heidän kahden ja tekijän välillä.
Vai valitsiko hän uhrinsa sattumanvaraisesti?
Anna-Lenan kohdalla-
tutkimme hänen läheisiään. Hänen miestään.
Hänen kollegojaan ja oppilaita koulussa.
Halusimme selvittää, oliko joukossa joku-
joka olisi halunnut satuttaa häntä niin pahasti.
Mitään ei ilmennyt.
Näytti siltä, että Mohamad oli tekijän kohde.
Anna-Lena tuli paikalle väärällä hetkellä.
Siksi hänen kimppuunsa käytiin.
Poliisi keskittyy 8-vuotiaaseen Mohamadiin ja tämän perheeseen.
Oliko jollakulla motiivi tappaa hänet?
Tällaiset tutkinnat aloitetaan lähipiiristä.
Ensin tutkitaan perhettä, sitten ystäviä.
Sitten tuttavia ja niin edelleen.
Minun käskettiin kuulustella Ammourin perhettä.
Suuri perhe oli muuttanut Libanonista Ruotsiin.
Useimmat heistä asettuivat Tukholman seudulle-
paitsi murhattu poika perheineen, jotka päätyivät Linköpingiin.
Etsimme motiivia. Jotain, joka sai jonkun...
Liikesuhdetta tai jotain-
jonka takia hän halusi rangaista perhettä.
Ehkä hän teki sen murhaamalla perheen lapsen.
Perhe oli melko menestynyt, ja sillä oli useita liikkeitä.
Tutkimme tietokonekauppaa, jota Mohamadin isä piti.
Saimme raportteja useista lähteistä.
Moni oli tyytymätön kauppaan ja sen omistajaan.
Halusimme selvittää, olisiko liikkeen asiakas-
voinut olla niin tyytymätön, että satuttaisi Mohamadia.
Mutta mikään tutkinnassa ei viitannut sellaiseen.
Tutkimme niitä ihmisiä hyvin perusteellisesti.
Emme löytäneet mitään, mikä olisi voinut olla motiivina.
Motiivin puute-
saa poliisin uskomaan, että tekijä on mielisairas.
He alkavat etsiä tekijää psykiatrisen hoidon piiristä.
He saavat vihjeen miehestä, joka muistuttaa rikoksentekijää.
Puutarhaseurassa oli tummissa vaatteissa joku-
- joka ei näyttänyt voivan hyvin.
Laitoimme varjostajan väärinkäyttäjien sekaan-
nähdäksemme, oliko tekijä siellä.
Sitä jatkui joitain viikkoja, mutta mitään ei selvinnyt.
He kuulustelivat myös julkisen liikenteen työntekijöitä.
Jututimme bussikuskeja melko alussa-
jäljittääksemme tekijää Linköpingin ulkopuolelle.
Hän oli loukannut kätensä. Bussikuski oli voinut nähdä-
jos kätensä loukannut nuori mies nousee bussiin.
Kokeilimme edistyä tutkinnassa sillä tavalla.
Tutkimme paikkoja kuukausien ajan.
Mutta emme löytäneet tekijää.
Saadakseen lisää tietoa yhä vapaana olevasta murhaajasta-
Linköpingin poliisi saa apua profilointiryhmältä.
Rikostekninen psykiatri, kuolinsyyn- tutkija, asiantuntijat ja poliisi-
muodostavat tiimin luodakseen tekijästä profiilin.
Profilointiryhmä kehottaa etsimään melko yksinäistä ihmistä.
Jotakuta, joka käy ehkä öisin kävelyllä.
Luultavasti mielenterveyspalveluiden asiakas.
Outo ihminen, jolla ei ole juuri sosiaalisia kontakteja.
Hän tekee kenties yksinkertaista työtä. Tutkimme sen perusteella.
Tutkijat pyytävät apua asiantuntijoilta ulkomailta.
Meillä on tietoa tekijästä ja DNA-profiili.
Kansallinen rikostekninen keskus ottaa yhteyttä labraan Rotterdamissa.
He ovat perehtyneitä ja tekevät DNA-tutkimusta.
Muutaman viikon päästä Hollannista tulee vastaus.
"Rikoksentekijän DNA-profiili viittaa siihen"-
- "että hän on Pohjois-Euroopasta."
Olemme askeleen lähempänä tekijää, saimme taas vihjeen.
Saamme koko ajan lisää tietoa tekijästä.
Mutta emme löydä häntä.
Poliisi on avannut vihjepuhelimen ensimmäisenä päivänä.
Sinne on tullut paljon vihjeitä, jotka on hylätty.
Mutta maaliskuussa 2005 saadaan tutkijoita kiinnostava vihje.
Yksi vihje tulee Ruotsin sosiaalipalveluista.
He sanovat, että kyseessä voi olla henkilö, joka on muuttanut-
Linköpingistä erääseen kaupunkiin Länsi-Ruotsissa.
Pidämme häntä kiinnostavana, ja poliisipartio ajaa sinne.
Jututamme häntä ja pyydämme DNA-näytteen-
jotta voimme verrata sitä Åsgatanin todisteisiin.
Hän ei suostu siihen.
Syyttäjä päättää, että hänet pitää vangita.
Viisi kuukautta raa'an kaksois- murhan jälkeen Linköpingissä-
- poliisilla on lopulta epäilty.
Hänet pidätetään, ja otamme DNA-näytteen.
Rikostekninen laboratorio tutkii DNA:n nopeasti.
Mutta toiveet tekijän löytymisestä murskaantuvat-
- kun DNA-testin tulokset tulevat.
Hän ei liity rikokseen mitenkään, ja hänet vapautetaan.
Vuosien kuluessa poliisia kritisoidaan yhä enemmän.
Kriminologian professori Leif G. W. Persson-
uskoo, että tutkinta on väärillä raiteilla.
Tutkinta on epäonnistunut.
Ellei se ole onnistunut, jossain kohtaa on menty metsään.
Silloin asiaa pitää miettiä uudelleen.
Luulen, että tekijä on 13- 17 vuotta.
Se on yksi syy, miksi emme ole löytäneet häntä.
Hän voi olla paljon olettamaamme nuorempi.
Jos osoittaisin jonkin puutteen tutkinnassa...
...alkaisin täyttä häkää-
tutkia Mohamadia sekä hänen ja hänen sisarustensa ystäviä.
Tekijä on joku läheltä. Hän asuu ja käy koulua siellä.
Olen oikeassa kahdeksan kertaa kymmenestä.
- Ei huono. - Poliisi on yleensä samaa mieltä.
Kun olemme eri mieltä, olen yleensä oikeassa kolme kertaa neljästä.
Murhista on kulunut kuusi vuotta, eikä poliisi ole löytänyt tekijää.
He ovat kuulustelleet tuhansia-
ja ottaneet DNA-testejä sadoilta ihmisiltä.
Silti murhaajan henkilöllisyys on yhä mysteeri.
Anna-Lenan mies antaa yhden TV-haastattelun murhan jälkeen-
ja kertoo, miltä tuntuu, kun ei tiedä syytä.
On kulunut kuusi vuotta, eikä epäiltyä ole vieläkään.
Miltä se tuntuu?
No, se on...
Se tuntuu aika...
Ymmärrämme, että se on tapahtunut.
Meillä ei ole vastauksia kysymyksiin. Miksi niin tapahtui?
Kuka teki sen? Ja niin edelleen.
Miten se tapahtui? En tiedä sitäkään.
Ne kysymykset pyörivät päässäni.
Ne ovat mieleni perällä ja nousevat koko ajan esiin.
Tein kaiken Anna-Lenan vuoksi. Se pitäisi voida ratkaista.
Sekä omaiset että poliisi ovat turhautuneita.
Miksi tekijää ei ole löydetty?
Ratkeaako rikos koskaan?
Ajan myötä todennäköisyys laskee-
sillä silminnäkijöiden muistot haihtuvat ja jäljet katoavat.
Mikä kamalinta-
tutkijat pelkäävät kaksois- murhaajan iskevän uudelleen.
Profilointiryhmä on varoittanut heitä siitä.
Sellaisella ihmisellä on korkea riski uusia tekonsa.
Se ajatus on ollut mielessämme koko ajan.
Että se henkilö voi iskeä uudelleen.
Luen muista tapauksista ja mietin, onko kyse samasta tekijästä.
En sanoisi, että olin toivoton, ennemmin turhautunut-
koska emme löytäneet tekijää.
Pelkäsimme, että hän murhaa taas.
Moni Linköpingissä pelkäsi-
- lastensa ja itsensä puolesta.
Huolimatta rikosteknisen psykologin uskomuksesta-
että tekijä saattaa tappaa taas, ei ilmene uusia rikoksia-
joissa DNA-profiili täsmää murhapaikalta löytyneeseen.
He pyytävät yleisöltä apua ja julkaisevat kuvan.
Teimme tämän kuvan kansallisen poliisin avustuksella.
Tekijän kuva laadittiin silmin- näkijöiden lausuntojen avulla.
Kaksi silminnäkijää kuvaili tekijää.
Yhdistimme ne kuvaukset.
Lähetimme kuvan medialle ja kysyimme: "Kuka hän on?"
Se ei ehkä ollut hyvä asia.
Saimme tuhansia vihjeitä ihmisistä, jotka muistuttavat kuvan henkilöä.
Aina Pohjois-Ruotsista Etelä- Ruotsiin asti.
Moni vihjeistä ei ollut merkittävä, mutta ne piti silti huomioida-
koska kyseessä saattoi olla tekijä.
Se vaikeutti tutkintaa-
- enemmän kuin aluksi luulimme.
Jan Staaf ottaa yhteyttä Amerikan FBI:n tutkijoihin.
Hän toivoo saavansa heiltä uusia lähestymistapoja ja metodeja.
Jopa Amerikan mittapuulla tapaus on poikkeuksellinen.
FBI ehdottaa muun muassa palkkion tarjoamista.
Ruotsin poliisi ei kuitenkaan saa tehdä niin.
Mutta yksityishenkilö lupaa antaa 1000000 kruunua-
- ratkaisevan vihjeen antajalle.
Miljoona on iso summa. Tapauksen pitäisi ratketa.
Löydämme tekijän, ja se siitä.
Uusi palkkio poikii satoja vinkkejä-
- jotka lähetetään poliisille.
Mutta ne tai niitä seuranneet tutkinnat-
eivät johda tekijän pidättämiseen.
Yhden hypoteesin mukaan tekijä ei olisi enää elossa.
On vaikea kuvitella, että joku voi elää asian kanssa-
ilman että kukaan tietää tai joudu pidätetyksi muusta syystä.
Hän saattoi tehdä itsemurhan.
Olin mukana siinä, mitä sanoimme "äititestaamiseksi".
Siinä testataan itsensä tappaneiden nuorten äitejä-
- tai muuten kuolleiden äitejä.
Äidin suusta otetaan DNA-näyte-
jota verrataan DNA:han, joka meillä on tekijästä.
Selviää pian, onko kyseessä tekijä vai ei.
Äitien reaktio...
...vaihteli laidasta laitaan. Jotkut olivat surullisia, osa järkyttyi-
mutta useimmat ymmärsivät, miksi teemme sen.
He halusivat auttaa, mutta heille oli raskasta-
että poliisi epäili heidän poikansa syyllistyneen kamaliin murhiin.
Siinä meni kauan aikaa.
Vaadittiin hienotunteisuutta-
kun oltiin yhteydessä niihin äiteihin.
Mutta siitä oli paljon apua.
Tämä epätavallisen metodin avulla-
tutkijat saattoivat poistaa mahdollisia epäiltyjä listalta.
Mutta he eivät ole silti lähempänä kaksoismurhaajan löytämistä.
Uhka siitä, että tekijä iskee uudelleen-
huolestuttaa koko ajan tapauksen parissa työskenteleviä tutkijoita.
Sen takia he eivät luovuta.
Poliisi etsii aina uusia metodeja ja tekniikoita-
jotka auttavat eteenpäin tutkinnassa.
13 vuotta murhien jälkeen-
uusi DNA-tekniikka herättää toivoa poliisin keskuudessa.
Vuonna 2017 otimme taas yhteyttä labraan Rotterdamissa.
Tällä kertaa he vastasivat-
että kyseinen henkilö on Pohjois-Euroopasta-
Ruotsista tai Tanskasta, Skandinaviasta.
He kertovat lisäksi, että tekijällä on melko varmasti siniset silmät.
Saimme yhden palapelin palan lisää, mutta emme silti löydä häntä.
Huhtikuussa 2018 USA:n poliisi pidättää Golden Staten tappajan.
Hän on syyllinen ainakin 13 murhaan ja 50 raiskaukseen.
Ainutlaatuista metodia käytetään ensimmäisen kerran.
Hän DNA:nsa löytyy kaupallisesta sukututkimustietokannasta.
Jan Staaf näkee siinä potentiaalia oman tutkintansa kohdalla.
Voivatko he löytää murhaajan tällä uudella metodilla-
- ennen kuin hän tappaa taas?
Miksi Ruotsissa ei voitaisi tehdä niin?
Haluamme tehdä saman, mitä he ja löytää syyllisen-
täysin uudella tavalla, käyttämällä kaupallisia sukututkimustietokantoja.
Tutkintatiimistä tuntui, että voisimme olla jonkin jäljillä.
Linköpingin poliisi alkaa tutkia ainutlaatuista mahdollisuutta-
- jonka sukututkimus tarjoaa.
Uuden DNA-tekniikan avulla on mahdollista-
saada parempi käsitys siitä, miltä tekijä näyttää.
Otimme yhteyttä amerikkalaiseen Paragon Labsiin.
He voivat tehdä DNA-profiilin perusteella kuvan siitä-
- miltä tekijä näytti vuonna 2004-
- ja miltä hän näyttää nykyään.
Tällä kertaa tiesimme, että haluamme kuvan-
vain tutkinnan käyttöön emmekä lähetä sitä medialle vihjeiden takia.
Kun saimme kuvan, mietimme-
kun lopulta löydämme tekijän, näyttääkö hän samalta kuin kuvassa.
Lopultakin.
En olisi ikinä uskonut-
että ratkaisisin rikoksen sukututkimuksen avulla.
Nyt ehkä saadaan motiivi niille teoille.
Halusit siis olla varma, että sait tapettua ihmisiä?
Kyllä. Minun piti saada se tehtyä.
Suomennos: Henna Iivarinen www.sdimedia.com