Følsomme seere advares. Indeholder meget stærke billeder.
Målet lod til at være at ramme ægtefællerne.
Ved denne type grove forbrydelser er der oftest en form for relation-
-mellem offer og gerningsmand.
Våbnet er tomt. En Beretta 9 mm.
Jeg ved ikke, hvor vi skal hen, eller hvad vi skal lave.
Vi sætter os i min bil og kører.
Først af alt reagerer jeg på hans store sko.
Han kunne være gerningsmanden. Men det er jo helt usandsynligt.
En villighed til at bruge grov vold.
Det drejer sig om to eller flere gerningsmænd.
Da jeg kommer hen til døren, er den lukket, men ulåst-
-så jeg åbner og går ind.
Da jeg kommer ind, hører jeg, at køkkenhanen løber for fuld kraft.
Jeg kalder, og så vender jeg mig til højre...
...og ser, at mor og far ligger der på gulvet.
Jeg skriger bare, da jeg ser, at de ligger der sammentapede...
...i deres eget blod.
12. juni 2017 findes et ældre par brutalt myrdet i en villa i Mantorp.
En af parrets døtre gjorde fundet og alarmerede politiet-
-der straks rykker ud og trænger ind i huset.
Jeg ser et lig. Ved knapt, hvordan jeg skal gå...
Som en skide sø. Jeg holder mig til kanten her.
Der ligger et lig under.
-Intet er brudt op. -Nej, jeg kan heller ikke se det.
De blev lukket ind.
Ret tidligt indså vi, at det meste havde udspillet sig i køkkenet.
Hvor ligene lå, var der meget blod på gulvet.
De var bundet til stolene.
Kvinden lå under bordet og manden ved bordets langside.
Han var faldet fremover.
De var ekstremt hårdt tapet på arme og hoved.
Deres ansigter kunne ikke ses.
Min første tanke var, at de døde af kvælning. Så hårdt sad tapen.
Gerningsstedets tilstand-
-viste en villighed til at benytte grov vold.
Da vi fik at vide, at det drejede sig om to ofre-
-tænkte vi, at det drejede sig om to eller flere gerningsmænd.
Vi var forvirrede over, at det store slagsmål åbenbart skete i køkkenet-
-men at resten af huset var urørt.
Ved denne type grove forbrydelser er der oftest en form for relation-
-mellem offer og gerningsmand. Eller en forbindelse mellem dem.
Vi udspurgte børnene-
-så de kunne fortælle, hvad de vidste om forældrene-
-for at hjælpe os videre. Og fortælle, hvad de selv lavede-
-de seneste par dage.
Tor Lekander er 70 år gammel og hustruen Ann-Christine er 63.
Ifølge de tre børn er de et redeligt og engageret par-
-der har boet længe i huset, som Tor hjalp med at bygge-
-og hvor børnene voksede op.
De levede et fredeligt og stille liv med gode venner-
-og meget god kontakt med børnene.
De havde ingen stor formue og heller ingen gæld.
Intet var mærkeligt. De var et ordinært, normalt par.
Ved undersøgelsen af gerningsstedet-
-findes snitsår på halsen på begge ofre.
Derfor mængden af blod på gulvet.
Og der er mere, der overrasker.
I køkkenskabet lå ret mange penge fuldt synlige-
-og også receptpligtige narkotiske præparater.
I resten af huset fandt vi ingen spor af gennemrodning.
Målet synes at have været at ramme ægtefællerne-
-og intet andet.
Nærmere døråbningen til gangen var væsker hældt ud-
-sikkert for at skjule spor.
Kriminalteknikerne ser også-
-at gerningsmanden har gjort et mislykket forsøg på-
-at oversvømme køkkenet ved at stoppe vasken med en kødøkse-
-og lade vandet løbe.
At hælde væsker ud på gulvet er ret usædvanligt i Sverige.
Det er meget vigtigt, at vi får offentlighedens hjælp-
-med tips eller observationer fra gårsdagen.
Personer, køretøjer eller andre ting, der kan have betydning-
-fra Mantorp og nærområdet.
Gerningsstedets isolerede beliggenhed mindsker chancen for observationer-
-og politiet må udvide eftersøgningsområdet.
Vi vidste, at vi var mindst et døgn bagefter gerningsmændene.
På parrets konto-
-var en overførsel på 1.000 kroner fra en konto til en anden-
-ved 13.30-tiden søndag den 11. juni.
Og halvanden time senere blev der lavet en overførsel-
-mellem de samme konti, men på en større sum: 20.000 kroner.
Dele af de 20.000 kroner, der var overført, var hævet-
-fra en hæveautomat i Borensberg, små 20 km fra gerningsstedet.
På kontoudtoget ser politiet, at 15.000 kroner er hævet-
-fra parrets konto. Og at forsøg på at hæve mere er foretaget.
De blev stoppet af en hævegrænse.
Ved alle forsøg har gerningsmændene brugt rette kode.
Da vi så hævningerne, troede vi på en hurtig opklaring af sagen.
Tit er automaterne videoovervågede-
-så en film af gerningsmændene burde findes.
Vi kontaktede banken for at sikre filmen. Det hastede.
Men en indstilling fra bankens side-
-gjorde, at ingen optagelser skete på det tidspunkt.
Selv om politiet grundigt studerer billeder-
-fra andre overvågningskameraer i området-
-i håb om at se gerningsmændene, så finder de ingen mistænkte.
Men politiets anmodning om tips fra offentligheden giver resultat.
I slutningen af juni får vi tips om to personer-
-der er mere interessante end dem, der var kommet før.
En af personerne-
-har udvist psykotisk adfærd på det seneste.
Der var sygdom i familien Lekander.
Ved en granskning af recepterne-
-viste det sig, at Ann-Christine Lekander hentede medicin 9. juni-
-på et apotek i Mantorp-
-og det havde også en af disse personer gjort.
Medicinen, der blev afhentet, kunne være interessant-
-hvis gerningsmændene var misbrugere.
Politiet ser også, at Ann-Christine dagen før drabene-
-besøgte et indkøbscenter i Mantorp, ligesom de to mænd.
En af personerne havde ændret udseende-
-nogle dage efter, at ægtefællerne blev fundet døde.
Da vi kontrollerer deres økonomi, ser vi-
-at ingen hævninger er foretaget med bankkortet-
-mellem 11. og 15. juni.
Det kunne tyde på, at de havde en sum kontanter at leve af.
Mændene blev betragtet som formodede mistænkte-
-og det gav os håb om, at vi havde fundet gerningsmændene-
-bag den frygtelige forbrydelse.
Vi sender direkte på TV4 Play-
-fordi to personer er blevet anholdt-
-som formodede mistænkte for dobbeltdrabet i Mantorp.
Da vi så nærmere på disse to personer-
-viste det sig, at en boede nogle få kilometer fra gerningsstedet.
Så der var et lokalkendskab.
Den anden person havde folkeregisteradresse i Hallsberg-
-så på vejen hjem kunne han være stoppet i Borensberg-
-for at hæve penge med Lekander-parrets bankkort.
Men da politiet tjekker begge mænds telefonopkald-
-stemmer de geografiske positioner ikke tidsmæssigt-
-med gerningstidspunktet.
De var i området og havde foretaget sig ting, som var interessante-
-men ikke mere end det. Vi fik ikke mere information frem-
-og mistanken blev ikke stærkere, men snarere svagere.
Vi kunne udelukke dem helt.
Igen står politiet uden mistænkte.
Men på gerningsstedet arbejder kriminalteknikerne intensivt-
-med at finde spor, der kan bringe efterforskningen videre.
Uden for køkkenet i gangen, fandt vi et skoaftryk-
-i en form for sukkeropløsning.
Retningen på skoaftrykket førte ud fra villaen.
Vi tænkte, at sukkeropløsningen satte sig fast på skoen-
-i forbindelse med at væsker blev hældt ud på gulvet.
Så gik han ud, efter gerningsmanden havde dræbt parret.
Skjult blandt blodet og væskerne på køkkengulvet-
-finder kriminalteknikerne en plastkugle-
-der menes at stamme fra en kulsyrepistol.
Flere genstande fra køkkenet blev taget og sendt til analyse-
-blandt andet parrets mobiltelefoner.
Et fingeraftryk kunne sikres på Tors mobil.
Men vi fik intet match med nogle personer i registeret.
Sporsøgningen på de afdøde fortsætter på RMV.
Da mandens venstre ben var tapet til stolebenet-
-var der tørre pletter på hans tøj, der ellers var ret vådt.
Nogle steder ved benet kunne man sikre dna.
Men det kunne stamme-
-fra betjente, der håndterede liget, eller retslægen.
I tapelagene om Tors hoved fandt man en plaststump-
-som vi mente stammede fra en blå nitril-handske.
På indersiden af den lille plaststump-
-finder retsmedicinerne endnu en dna-profil.
Den viser sig at matche den, man fandt på Tors bukseben.
Matchet viste, at vi havde en sikker profil-
-fra en af gerningsmændene.
At have dna i efterforskningen var godt.
Vi vidste, at chancen så var stor for at finde gerningsmanden.
Men vi skulle finde personer, der kunne matche det.
Politiet leder i dna-registre i håbet om et match.
Men de får ingen træffere.
Nu resterer kun at prøve at finde gerningsmanden-
-via dna-prøver.
Da vi ikke kan dna-teste alle personer i Sverige-
-starter vi med nærområdet-
-og udvider det ud fra forskellige kategorier-
-der kan tænkes egnede.
Hundreder af potentielle gerningsmænd dna-testes.
Men da vi ikke får nogen træffere, så indser vi-
-at ingen direkte forbindelse findes mellem gerningsmand og offer.
Teoretisk kan gerningsmanden befinde sig hvor som helst i Sverige-
-eller udenlands. Nogle dage var sværere end andre.
Men i efterforskningsgruppen støttede vi hinanden-
-og hjalp hinanden med at bevare gejsten.
Vi skal løse sagen. Der er intet andet alternativ.
For at komme videre-
-må politiet begrænse antallet af personer, der skal dna-testes.
Kan skoaftrykket fra gerningsstedet give spor?
Da vi undersøgte skoaftrykket-
-nåede vi frem til, at sålen var produceret i 33.000 eksemplarer.
Da vi fik hørte, at det drejede sig om 33.000 sko-
-så faldt forhåbningerne om-
-at vi ville finde personen, der satte fodsporet.
Men da NFC konstaterede, at det drejede sig om størrelse 47-
-kunne vi begrænse os til én skostørrelse.
Og størrelse 47 er ret sjælden.
Med en specifik skostørrelse falder antallet af muligheder til 190.
Men det er stadig for mange at dna-teste.
Samtidig følger politiet et andet spor.
En teori var, at gerningsmanden som et led i sin plan-
-havde tape med for at tape ofrene.
Vi bestemte os for at bruge tid på at prøve at identificere-
-hvilken tape, det var. Hvor var indkøbet sket-
-og på hvilket tidspunkt?
Vi ledte efter forskellige butikker-
-men butikkerne, der solgte tapen, var ret talrige.
Politiet skaffede sølvfarvet vævtape-
-fra de 30 mest almindelige butikker i nærheden af gerningsstedet.
Tapen blev sendt til NFC i håbet om, at de kunne bestemme-
-typen brugt ved forbrydelsen.
Denne tape svarer til den på gerningsstedet på ofrene.
Det ydre mønster adskiller sig fra andre typer af tapen-
-ligesom antallet af tråde i tapen.
Ifølge NFC kom tapen fra Biltema.
Problemet var, at det sikkert-
-var Sveriges hyppigst forekommende vævstape.
Så ved første blik virkede forudsætningerne ikke så gode-
-for at komme videre i sagen. Men vi forudsatte-
-at den sorte eltape, der blev brugt på gerningsstedet-
-var indkøbt ved samme lejlighed.
Ved hjælp af Biltemas sikkerhedsafdeling-
-ser politiet, at kombinationen af sort eltape og sølvfarvet vævstape-
-blev købt i 177 tilfælde.
Vi begrænsede antallet ved at se på-
-hvad der var købt samtidigt med tapen. Ud af 177 personer-
-var der da tolv til dna-test.
Efterforsker Johanna Wihlmark og hendes kollega får til opgave-
-at lave interviews og dna-test af de udvalgte personer.
Unikt. Konstant er jeg bevidst om, at vi jager en dobbeltmorder.
En dobbeltmorder leder vi efter.
Men samtidig holder vi disse interviews forudsætningsløst.
Vi havde planlagt tre interviews den dag.
Først var en 24-årig mand.
Han foreslår, at vi mødes i hans morgenpause klokken ni.
I hans pause på en halv time passede det ham at tage interviewet.
Der var naturligvis håb om-
-at gerningsmanden skulle findes blandt de tolv personer.
Men selv havde jeg ingen større forhåbninger.
Begrænsningerne var stadig ret store i søgningerne-
-for indkøb og tidsperioder.
Der var intet, der talte imod, at gerningspersonerne-
-kunne have købt tapen ved en helt andet lejlighed-
-eller fra et helt andet sted.
En ung, høflig og flink mand præsenterer sig, identificerer sig-
-og er ret imødekommende.
Først af alt reagerer jeg på hans store sko.
Han får at vide, at vi vil tale med ham om et køb-
-af sølv- og eltape, som han har foretaget i Biltema den 11. juni.
Han svarede, han havde lavet børnenes legetøjskomfur med sølvtapen-
-og med den sorte eltape lavede han en lampe-
-for at undgå stød.
Ved forhørets slutning fik han information om dna-testen.
Jeg må strække armen, for han er ret høj.
Jeg tog prøven fra indersiden af begge kinder, og så var det gjort.
På min mavefornemmelse kunne han være gerningsmanden-
-men det virkede usandsynligt, at en 24-årig far til to-
-kunne have begået så frygtelig en forbrydelse.
Dna-resultatet kommer fra NFC.
Dna-profilen fra testen stemmer overens-
-med den sikrede profil fra gerningsstedet.
Og ved en kontrol af leverancelister for sko-
-viste det sig, at samme person tidligere samme år-
-fik leveret et par Arbesko-sko i størrelse 47.
Sporet fører til Edvin Gyllensvaan.
Han er 24 år og bor i Mullsjö med sin sambo og deres to små børn.
Han er uddannet kok, men arbejder for tiden som truckfører.
Den mistænkte passer ikke ind i den normale profil-
-der som regel forekommer i sager om grov vold.
Han har ingen voldelig fortid. Intet misbrug-
-der generelt ses i forbindelse med grove voldsforbrydelser.
Tre måneder efter drabene-
-anholdes Edvin Gyllensvaan i sin bolig i Mullsjö.
I forbindelse med anholdelsen foretages en ransagning i hjemmet.
Politiet søger forgæves tape, der kan matche det brugt til drabene-
-og efter knive, fordi de ikke har fundet mordvåbnet.
Men på havens terrasse står et par sko.
Og de viser sig at matche skoaftrykkene på gerningsstedet.
Edvin anholdes på bestyrket mistanke, mistænkt for drabene-
-på Tor og Ann-Christine Lekander.
Han benægtede alt i alle afhøringerne.
I de første afhøringer sagde han, at han kørte rundt-
-efter et skænderi med kæresten. Han kørte planløst-
-og vidste ikke helt, hvor han var. Men absolut ikke i noget hus.
I de næste to afhøringer-
-fortalte han, at han stoppede ved et hus.
Han lånte toilettet, fik et glas solbærsaft-
-og mødte kvinden, der boede i huset.
At han siger, at han er blevet budt på solbærsaft-
-tyder på, at han fortæller om en delvist ægte erindring.
Han har været i huset og holdt en flaske solbærsaft.
Men han blev ikke budt på saft.
Men han hældte væsken over ligene, efter han havde dræbt dem.
Men kan en tidligere ustraffet 24-årig far til to-
-alene være skyldig i to brutale drab?
Da femte afhøring begynder, vil han give en "erklæring".
Han siger, at han ikke vil besvare flere spørgsmål-
-fordi der er en trussel mod ham. Så bliver han tavs.
Folk reagerer forskelligt.
Bare at tale med en betjent kan være slemt nok.
Selv folk, der intet har at skjule, kan reagere sådan.
At afgøre, om en person lyver, ud fra deres reaktioner er svært.
Da Edvin anholdes, får politiet adgang til hans kontokort.
Man opdager, at endnu et indkøb er foretaget på drabsdagen.
Noget, der kan være interessant for efterforskningen.
På gerningsstedet fandt politiets teknikere en hvid plastkugle-
-som man tror hører til en kulsyrepistol.
11. juni køber Edvin en kulsyrepistol i en butik i Jönköping.
Og en returnering af kulsyrepistolen sker-
-et par dage efter forbrydelsen.
Vi kontakter butikken, og det viser sig-
-at samme pistol, som gerningsmanden returnerede-
-stadig er på deres lager. Vi beslaglægger den.
En kulsyrepistol eller "soft airgun", som Edvin købte i Teknikmagasinet.
Lad os så se...
Efter udseendet at dømme en kopi af en italiensk pistol-
-af mærket Beretta, model 92F, 9 mm.
På vægt og udseende kan den ikke skelnes fra en ægte pistol.
Det er umuligt.
På våbnet var der blod fra Tor Lekander.
Det tyder på, at våbnet på et tidspunkt var fremme-
-eller blev benyttet under forbrydelsen.
Ved yderligere granskning af Edvin Gyllensvaans købshistorik-
-og analyse af hans telefonopkald-
-skaber politiet et klart billede af hans færden på drabsdagen.
Dagen starter med, at han forlader hjemmet i Mullsjö.
Han efterlader familien hos svigerforældrene-
-før han tager til Jönköping.
Ifølge politiets kortlægning tager Edvin først til Biltema-
-hvor han køber tapen. Videre til sports- og vildmarksbutikken XXL-
-hvor han køber en filétkniv.
Til sidst køber han kulsyrepistolen i storcenteret Asecs.
Efter indkøbene kører gerningsmanden ad E4 nordpå.
Og af en tilsyneladende ukendt grund forlader han E4 nær Mantorp-
-og kører til et sted, som han ingen forbindelse har til, så vidt vi ved.
Vi ved, at overførslerne fra parrets konto-
-sker mellem 14.55 og 15.11.
Mellem 16.09 og 16.12 sker hævninger-
-på Lekanders-parrets bankkonto i Borensberg.
Efter hævningerne, cirka klokken 17-
-kan man se, at gerningsmanden har parkeret i Linköping-
-og så spiser han på en restaurant der.
Efter gerningsmanden afslutter restaurantbesøget-
-begiver han sig hjemad mod boligen i Mullsjö.
Selv om politiet kan kortlægge Edvins bevægelser på drabsdagen-
-resterer mange spørgsmål.
Hvorfor stoppede han lige ved Lekander-parrets hus?
Hvorfor blev parret udsat for så grov vold?
Og hvad er det for en trussel, som Edvin siger er rettet mod ham?
Ni måneder efter drabene på Lekander-parret-
-starter retssagen mod Edvin Gyllensvaan.
Vi politifolk følte, at vi havde leveret et godt slutprodukt-
-og forundersøgelsen gik godt.
Men man ved aldrig, hvad der kan ske i en retssag-
-og hvordan beviserne bedømmes.
Efterforskningen er fin. Men da jeg går ind i retssalen, ved jeg-
-at en del overraskelser venter.
Denne sal blev benyttet-
-til retssagen om dobbeltdrabet i Mantorp.
Til venstre står anklagerens bord, hvor jeg sidder-
-sammen med sagsøgers repræsentant, de pårørendes advokat
Den tiltalte sidder overfor mig.
Sådan er det altid i retssalen.
Fordi Gyllensvaan blev tavs i femte afhøring-
-går jeg ud fra, at han vil afgive en form for forklaring.
Man behøver ikke at sige noget i tingsretten.
Men på et tidspunkt kan beviserne være så overvældende-
-at hvis tiltalte nægter sig skyldig, så behøves en forklaring.
En forklaring på, hvorfor tingene ikke er, som de syner-
-når beviserne er så overvældende.
Vi var i alt tre personer på stedet.
Jeg hævede pengene. Det indrømmer jeg. Jeg stjal de penge.
Men jeg dræbte dem ikke.
I retten forklarer Edvin-
-at han var begyndt at arbejde sort som chauffør-
-for en person, han kalder Mattias.
Ved flere lejligheder har Mattias spurgt-
-om Edvin ville agere flugtchauffør. Men det sagde han aldrig ja til.
Det bedste er nok at starte fra begyndelsen.
Jeg er ikke idiot. Jeg vidste, at han var kriminel-
-tidligt i vores relation. Weekenden før den 11. juni kulminerede det.
Han truede mig. Gjorde jeg ikke, som han sagde-
-hvis jeg ikke gjorde det, der siden skete-
-ville min familie bøde.
Allerede fra starten tog jeg truslen meget alvorligt-
-for han tilhørte en kriminel organisation i Jönköping.
Ifølge Edvin får han nu instruktioner af Mattias-
-om at købe en pistol og en kniv, og det gør han.
Da jeg havde købt ind, så mødte jeg Mattias-
-og en person, jeg kalder Elias.
Jeg ved ikke, hvor vi skal hen, eller hvad vi skal lave.
Vi sætter os i min bil og kører.
Fra bagsædet sagde de: "Kør ligeud, til vi beder dig om at svinge."
Så småt endte vi i Mantorp.
Det er svært at forstå, hvorfor to fyre fra en bande-
-ville presse ham ud i kriminalitet-
-og benytte ham til denne "udflugt".
Deres eksponering og fare for opdagelse stiger.
Det hænger ikke sammen.
Mattias banker på, og Ann-Christine åbner.
Så går jeg og en anden person ind i huset.
Ann-Christine kalder på Tor.
Så føres de ud i køkkenet og skal sætte sig på hver sin stol.
Så taper jeg med den sorte tape.
Efter det tager den anden person sølvtapen frem.
Jeg taper hænderne og midjen.
Jeg får instruktion om at tape mundene-
-ikke næsen, og det gør jeg.
Jeg mærker, at en stump af handsken, jeg bærer, er væk.
Jeg giver taperullen til den anden person-
-og får instruktioner om at køre afsted og hæve pengene.
Jeg sætter mig i bilen og kører derfra.
Jeg ved, at jeg har været med til et røveri af et ældre par i Mantorp.
Det, han fortæller, er nyt for mig.
At da han forlod huset, var parret frihedsberøvede, men begge i live.
Så tog han til Linköping, spiste middag-
-og da han intet hørte fra Mattias og Elias tog han hjem.
Dagen efter fortæller Edvin, at han mødtes med Mattias og Elias.
Han får en pose med pistolen tilbage-
-men også et par arbejdssko, som han troede lå i bilen.
Tirsdag læser jeg i Aftonbladet, hvad der egentlig skete.
Da indser jeg situationens alvor, både med hensyn til truslen-
-og hvad der ville ske, hvis jeg gik videre med informationen.
Forbrydelsen er forfærdelig.
Men jeg dræbte dem ikke.
Hans historie matcher beviserne.
Han forklarer, hvorfor han købte kniven og pistolen.
Og hvorfor han parkerede i Linköping...
Under forundersøgelsen er navnet Mattias forekommet.
I interviews med pårørende og i sms- trafik mellem Edvin og hans sambo.
Men ingen havde mødt Mattias eller set nogen beskeder fra ham.
Af og til havde Gyllensvaan fortalt, at han arbejdede for Mattias.
I alt materialet fra forundersøgelsen-
-prøvede vi at se, om vi havde overset noget.
Vi undersøgte hans omgangskreds-
-for en person, der stemte med, hvad den mistænkte fortalte.
Men vi så ingen, der lignede ham, han beskrev.
Intet i hans historie kan vi tjekke om er sandt.
Der er intet konkret, ingen detaljer-
-intet, som nogen anden kan have set eller hørt.
Ingen indkøb, der er foretaget et sted, hvor de har været.
Han mente, at han ikke turde give verificerbar information.
Han frygtede disse personer.
Men vi kunne ikke se på hans bevægelsesmønster-
-eller via afhøringerne-
-at han havde vist nogen uro gennem sommeren-
-der kunne tyde på en trussel eller samvittighedskvaler.
Det vigtigste for mig er så at prøve at analysere det, han siger-
-for at se, om der er noget, som vi kan verificere eller kontrollere-
-for at se, om han taler sandt eller lyver.
Hvilke sko havde du på, da du var der?
Et par grønne sneakers med hvid top.
Dem, som forsvareren udpegede, og du bar, da politiet anholdt dig?
Det stemmer.
Skoene var den eneste konkrete ting-
-i den ret mange timer lange fortælling-
-som vi ikke havde tjekket.
Politiet tjekker atter Edvins købshistorik-
-og finder et indkøb af grønne sneakers tre uger efter drabene.
De sko, som han påstår, han havde på.
Fordi han ikke bar skoene, der satte aftrykkene.
En umulig kombination.
At han tilpasser historien efter skoene kan jo være en fejl.
Man tror, at man har haft skoene længere.
Men for mig viser det snarere hans evne-
-til at tilpasse sin historie efter vores beviser.
Nu er det sådan. Hvad siger du til det?
Så får vi en historie, der forklarer det.
Men den er ikke sand.
Da vi så, hvor hårdt de var tapet-
-troede vi, at der var flere gerningsmænd.
Men man kan true med et våben og så binde de første lag.
Så har man styr på ofrene.
Da forstod vi, at det sikkert kunne klares af en enlig gerningsmand.
Jeg mente, at beviserne mod Gyllensvaan var stærke.
Hans dna var tapet ind i nakken på Tor Lekander-
-i tapen, der var viklet over hele hans ansigt-
-for at dræbe ham.
De stærke tekniske beviser tyder på, at Edvin er skyldig i drabene.
Men motivet savnes. Før dommen kan afsiges-
-afgøres det, at Edvin skal have en retspsykiatrisk evaluering-
-fordi det under efterforskningen er kommet frem-
-at han har haft fantasier om at dræbe.
Han prøvede ikke at skjule det.
De handlede om, at han ville dræbe med kniv, se blod.
Og at han havde overvejet, hvilke personer han kunne dræbe.
Først nærtstående: familie og venner. Og i hvilken rækkefølge.
Men han mente, at han havde lagt det bag sig.
Han havde fået behandling for at slippe af med de tanker.
Visse fantasier handlede om at skade, andre om at døde.
Jeg havde en dødsliste. Jeg vidste, at jeg var syg-
-at jeg havde problemer, og fik flere behandlinger, der hjalp mig.
Den retspsykiatriske evaluering viser-
-at Edvin på forbrydelsestidspunktet ikke led af en psykisk forstyrrelse.
Den eneste grund, vi finder i efterforskningen-
-er, at han ville dræbe nogen og så måske hans dårlige økonomi.
Han kunne skaffe penge ved hjælp af forbrydelsen.
Ærlig talt: Havde jeg gjort det, som folk tror, at jeg gjorde-
-havde jeg ikke spist en bøf på Texas Longhorn bagefter-
-og så taget hjem, som om intet var sket.
Jeg har stadig ret stærke moralske principper-
-og vil ikke skade nogen. Det har jeg aldrig villet.
Edvin Gyllensvaan blev dømt trods sin benægtelse-
-af både tings- og hovret til fængsel på livstid.
Men et halvt år efter dommen kontakter Edvin efterforskerne.
Han har noget, han vil fortælle.
Vi vidste, at han tidligere gav forskellige forklaringer-
-og vidste ikke, hvad det nu ville blive.
Gerningsmanden siger nu, at han er den eneste gerningsmand-
-bag drabene på Mantorps gård.
Efterforskningen viste det allerede, og intet ved sagen forandrede sig.
At spore, hvem der har købt to ruller tape er en håbløs opgave.
Men der er politifolk, der er ekstremt stædige-
-og ekstremt dygtige. Og de to-
-der ledte den efterforskning, er af den støbning.
Mange efterforskningstiltag var vi selv-
-ikke sikre på ville give noget resultat.
Men vi foretog undersøgelserne-
-der så småt førte os frem til gerningspersonen.
Edwin afsoner en behandlingsdom.
Først i 2028 kan han søge om en tidsbestemt straf.
Oversættelse: VSI OrdKedjan 2021 www.vsi-stockholm.tv