Jeg og Suzanne skulle spille finale i damedobbel klokka 10.00.
Jeg satt og så frokost-TV med en kopp kaffe.
Da kom SMS-en om at hun er dårlig.
Hun har aldri uteblitt på de 2,5 årene vi har spilt sammen.
Jeg så på meldingen, og det slo meg at den var så kort.
Det er noe som ikke stemmer her. Det var ulikt henne å skrive slik.
Hun brukte veldig mange smilefjes og sånne ting.
Og det var en skrivemåte som hun ikke har hatt tidligere.
Jeg ringte henne hver dag etter det, men jeg fikk ikke svar.
Jeg følte at noe var helt galt og bestemte meg for å ringe politiet.
Det er en kjølig ettermiddag, 15. januar 2020,-
når politiet får en samtale fra en bekymret kvinne i Vallentuna.
Kvinnen har i flere dager forsøkt å kontakte sin venninne Suzanne,-
- uten svar.
Hun har også prøvd å nå Suzannes mann Lars.
Men også der har kontaktforsøkene mislykkes.
Politiassistent Mikaela og to av hennes kolleger-
- får i oppgave å oppsøke paret.
Vi hadde en ny aspirant med oss, og vi kommuniserte med ham.
Det mest sannsynlige var at de hadde reist sin vei.
Det verst tenkelige var at de hadde hatt psykiske problemer-
og tatt livet av den andre. Og så tatt livet av seg selv.
Men det var også det minst sannsynlige.
Med de forutsetningene dro vi dit.
Når vi kommer til stedet, ser vi en adventstjerne lyse på kjøkkenet.
Ellers er det mørkt.
Vi går bort og begynner med å banke på.
Vi får ikke svar, vi kikker inn og ser en stue.
Den resterende delen er dekket med tepper eller tykke gardiner.
Der kan vi ikke se inn. Det oppfatter man jo som veldig unormalt.
Vi kjører bilen opp til huset og lyser med blålysene-
for å få en reaksjon hvis noen er hjemme.
Men reaksjonen uteblir.
Det som kom som et dempende situasjonsbilde,-
var at naboen dagen før hadde sett parets bil forlate stedet.
Når de snakker med en annen nabo, vekkes politiets mistanker-
om at noe kan ha skjedd med Lars og Suzanne.
Vi åpner postkassen og ser at det ligger post fra hele uken.
Den er ikke hentet de siste dagene.
At parets bil ble sett forlate gården dagen før,-
men at posten ikke ble hentet, øker politiets mistanker.
Man kontakter kvinnens arbeidsplass.
Der har hun ikke vært de siste dagene.
Når man dessuten snakker med hennes bror som uttrykker stor uro,-
bestemmer Mikaela og hennes kolleger seg for å handle.
Vi bryter opp døra. Mine kolleger går først, deretter kommer jeg.
Til sist kommer aspiranten.
Når døra åpnes, kjenner man en lukt.
Lukten kjenner man igjen etter å ha jobbet i politiet en stund.
Den kommer når noen har dødd et sted. Det lukter blod.
Vi ser at det ligger et lik på kjøkkengulvet.
Ansiktet er vendt bort. Kroppen er dekket av et teppe,-
på en måte som ikke er mulig hvis man begår selvmord.
Er det slik at en person har myrdet den andre personen?
Foran meg har jeg en stengt dør, og det er et risikoområde.
Vi åpner, og det er bekmørkt. Vinduet er jo dekket til.
Så ser jeg under meg et ansikt som er vendt mot meg.
Men som også er skjult under mange lag plast.
Jeg sier til aspiranten: "Du trenger ikke å se på dette."
Å se en persons lidelser på det viset skal ingen behøve å se-
- mer enn nødvendig.
Vi går ut, lukker døra og tilkaller ressurser.
Vi forteller at vi har funnet to personer som er døde.
Paret som blir funnet i huset er 61-årige Lars Bystedt-
- og 52-årige Suzanne Dunå.
Med tanke på hvordan stedet så ut, mistenker politiet at de er myrdet.
En forundersøkelse startes. Kriminal- tekniker Jonas Sundelin blir tilkalt.
Når vi kommer inn i huset, er det stille.
Veldig mørkt, en enkelt lampe er tent.
Det er tegn på gjennomleting.
Det er åpnet skap og skuffer, ting er dratt ut.
På kjøkkenet har man hengt opp et tekstil for å skjule innsyn.
Kjøkkenbordet er fullt av blodflekker.
På gulvet under ligger mannen under et teppe, i sitt eget blod.
Det står en stol over hans hode, som om man ville skjule kroppen.
Noe som forbløffer politiet enda mer-
er at gjerningspersonen synes å ha vært på stedet ved flere anledninger.
Det har vært mye blod på bordet, og det har rent ned mot gulvet-
- og teppet som ligger under.
Men det finnes ikke noe blod over som har dryppet ned på teppet.
Teppet har havnet der etter at blodet har rent ferdig-
- og tørket på bordet.
Vi snur på mannens kropp og ser en kraftig kuttskade i halsen.
På komfyren ligger en tom knivslire.
Det kan være drapsvåpenet som har sittet i knivsliren.
Teknikerne sikrer sporene fra kjøkkenet-
og går videre mot soverommet, der det andre liket ligger.
Rett innenfor soveromsdøra ligger kvinnen.
Hun har plast pakket rundt hodet og et belte rundt halsen.
Både beltet og plasten kan ha blitt brukt da hun ble drept.
På håndleddene ses merkene som gikk rundt håndleddene.
To smale, parallelle spor.
Det minnet sterkt om håndjern.
Når vi leter etter saker og ting, blir håndjern interessant.
Det er et stripet skospor på ryggen, høyt opp mellom skulderbladene.
På gulvet inntil ser man også stripete skospor.
Kan det være slik at noen faktisk har tråkket på ryggen?
Et lignende, stripet fotspor finner man også på kjøkkenet.
Der finner man i tillegg et skospor med et ovalt mønster.
Man mistenker at de to fotsporene kan komme fra gjerningsmennene,-
og de blir sendt til NFC for analyse-
sammen med resten av bevisene man sikret fra huset.
Framgangsmåten var veldig uvanlig.
To ofre var drept på to forskjellige måter.
Det kunne tyde på at det er flere personer.
Man har skåret over halsen på ett offer. Det er et brutalt, brått drap.
Den andre er kvalt, og så er det pakket plast rundt ansiktet.
Det var et mer torturlignende, langvarig forløp.
Man har også dekket for samtlige vinduer.
Det kan tyde på at man har hatt ofrene i live en stund-
og kanskje krevd informasjon eller pengeoverføringer av dem.
Politiet innleder en kartlegging av Lars og Suzanne-
for å se om noen kan ha ønsket å skade paret,-
og om de kan finne en grunn til hvorfor de er blitt myrdet.
Man kan ikke forestille seg hva som har skjedd.
At dette virkelig har skjedd. Det er vanskelig å ta inn over seg.
Man er både trist og sint.
Det er ufattelig at de ikke finnes lenger.
Lars var som en bror for meg. Ingen av oss hadde søsken.
Så lenge jeg kan huske har han sittet og klimpret på en gitar.
Han spilte med venner, de hadde ulike band.
De spilte og spilte inn musikk.
Han elsket dyr og natur.
Vi kunne stå i skogen og snakke sammen i flere timer.
Man kunne snakke med ham om hva som helst.
Suzanne var nok et av de snilleste menneskene på denne jord.
Blid, trivelig, lo alltid.
Hun fikk omgivelsene til å ha det bra.
Lars livnet til da han møtte henne, og de hadde et fint forhold.
Det var ingen som sa et vondt ord om hverken Lars eller Suzanne.
Når man ikke finner noe trusselbilde, retter man seg igjen mot åstedet-
og den iakttagelsen som ble gjort av parets bil-
- som siden er sporløst forsvunnet.
Vi vet fra samtaler med naboer at det har vært trafikk-
- rundt dette åstedet.
Det er høyst sannsynlig gjernings- mennene som har drept paret-
som også har brukt parets bil. Så det er særlig prioritert.
Bortsett fra parets bil, så har det vært en amerikansk bil.
En Jeep Cherokee-lignende.
En av teoriene var at gjerningsmannen nok har vært-
på åstedet flere ganger, også etter at drapene hadde skjedd.
Teorien er at man har lett etter noe.
Når politiet ser nærmere på Lars og Suzannes økonomi,-
- ser de at de levde et sparsomt liv.
Men sommeren 2019 solgte Lars en slektsgård.
Det var mye jobb med skogen og alt rundt omkring.
Han ville gå videre i livet.
Det var drøyt et halvår før drapene skjer.
Det er et stort beløp, et sted rundt 14 millioner.
Det er en av de tingene som interesserer oss.
Politiet undersøker videre om det kan finnes flere ledetråder-
- i parets kontohistorikk.
Det er et sparsommelig par, ikke ekstravagante i sine utgifter.
Derimot så skjer det en stor overføring-
i nær tilknytning til når mordene skjer.
Det er 60.000 fra mannens konto og 160.000 fra kvinnens.
Dette blir naturligvis et av de sporene-
- som vi oppfatter som hete.
Politiet kontakter banken i håp om å få fram-
hvilken konto pengene har gått til. Men det tar tid.
Mens de venter på svar fra banken, skjer et annet gjennombrudd.
17. januar finner en patrulje parets Skoda på en parkering i Norrtälje.
Norrtälje ligger ikke langt fra fergetrafikk.
En tanke var at gjerningsmennene kan ha reist utenlands.
Hvorfor velger man Norrtälje som dumpingsted for bilen?
Det der forvirret en del.
En tanke er at gjerningsmannen kan ha reist utenlands.
Han dumpet bilen i Norrtälje og tok ferge.
Det kunne vanskeliggjøre, men også forenkle-
fordi det finnes digital beviser i form av overvåkningskameraer.
Vi ser på passasjerlister og leter etter eventuelle interessante spor.
Politiet leter gjennom materialet de har fått fra fergeterminalen.
Men det viser seg å være håpløst. Når man tror at sporene er borte,-
får politiet endelig av svar fra banken angående overføringene.
På drapskvelden kan man se at det er gjort en overføring-
som kan spores til en bolig i Vallentuna. Der bor en 28-årig mann.
Hvem er da 28-åringen? Er det en drapsmann?
Er det en som har begått et ran? Er det en som er blitt tvunget til-
å være mottager av en pengeoverføring?
Kan noen andre være morderen?
Det kan være farlig å slå til straks og gripe og anholde en person-
etter slike svake opplysninger som kommer inn i starten.
Vi må ha is i magen og bygge opp saken.
28-åringen er en fyr som bor i Vallentuna-
- i et minihus på morens tomt.
Man forsto at han kanskje har hatt litt kriminell virksomhet.
Han jobbet kanskje litt med noe bilsalg.
Men en ganske vanlig fyr likevel.
Han er tidligere ustraffet.
Det føles merkelig at man skal begå sånne forbrytelser-
- uten å ha gjort noe tidligere.
Politiet prøver å finne koblinger mellom 28-åringen og paret.
Det eneste man finner, bortsett fra at 28-åringen bor nær paret,-
er at en barndomsvenn av mannen bodde i slektsgården som Lars solgte.
Kan vennen ha fortalt om de 14 millionene?
Kunnskap om åstedet kan være-
årsaken til at gjerningsmannen returnerer.
Vi får vite på et tidlig stadium at en Jeep Cherokee er sett i nærheten.
28-åringen eier en Jeep Cherokee.
Da blir interessen enda større, sporene smalner av.
Når man intensiverer kartleggingen av 28-åringen,-
oppdager man noe som straks vanskeliggjør etterforskningen.
Etter drapet har 28-åringen dratt til Barcelona.
Utenlands er vi for det meste blinde.
Men vi ser at han har befatning med en jente i Barcelona.
Han kjøper Guccivesker som kanskje er til kjæresten.
Pengene synes å brenne i lomma.
Bortsett fra at 28-åringen bruker store pengebeløp,-
ser politiet at han har hyppig kontakt med en person i Sverige.
Han har mye kontakt med en mann, det er intenst.
De har en kommunikasjon om hvordan det er å sitte i fengsel.
Hva er det for lovbrudd de kan ha gjort?
Tanken er jo at det kan ha med dobbeltdrapet å gjøre.
Selv om 28-åringen befinner seg i Barcelona,-
jobber politiet videre med å hente inn overvåkningsfilmer i Sverige-
som eventuelt kan hjelpe dem å se hva 28-åringen har gjort-
- før og etter forbrytelsen.
Vi ser at 28-åringen er inne hos flere ulike pantelånere.
Ved ett tilfelle er det eiendeler fra ofrene-
- som han har solgt hos en pantelåner.
Det styrker at han har vært inne på eiendommen,-
og høyst sannsynlig iallfall vært med på ranet.
Man finner ytterligere en overvåkningsfilm med 28-åringen-
som blir av særlig interesse for politiet.
Det er fra en Ica-butikk i nærheten av åstedet-
samme dag som Lars og Suzanne myrdes.
Men her er 28-åringen ikke alene, han er sammen med en annen mann.
Er det gjerningsmann nummer to? Eller hvem er det?
Politiet finner flere overvåkningsfilmer med begge menn.
Vi ser at de to er sammen i Norrtälje.
Offerets Skoda er dumpet i Norrtälje.
Teoretisk kunne det være slik at det er dem som har kjørt bilen dit.
Den andre mannen er noe yngre enn 28-åringen.
Når de undersøker ham, kommer de fram til-
at det er ham 28-åringen har kontakt med når han er i Barcelona.
Den yngre mannen arbeider i byggebransjen.
Vi ser at han har veldig mye kommunikasjon med 28-åringen.
Den yngre mannen hadde et mer vanlig liv.
Han hadde kjæreste, bodde i Vallentuna, jobb,-
ville skaffe familie. Han levde et helt vanlig liv.
Politiet samler inn enda flere overvåkningsfilmer-
og begynner å lete etter den yngre mannen i materialet.
Den yngre mannen kjøper en balaklava.
I overvåkningsfilmene ser vi også-
at en mann prøver å ta ut penger på offerets bankkort.
Ved det tilfellet er mannen maskert med en balaklava.
Samme type balaklava som ble kjøpt inn rett før drapet.
Nå kan også den yngre mannen knyttes til forbrytelsen.
Plutselig ser politiet en SMS-konversasjon-
mellom 28-åringen og den yngre mannen.
Det framgår at 28-åringen skal vende tilbake til Sverige.
Nå kan vi foreta en bedre kartlegging.
Hvem er disse personene, og hvilken rolle har de i dobbeltdrapet?
Det gjelder for politiet å handle raskt-
og få inn tilstrekkelig med bevis, slik at mennene kan arresteres-
før de rekker å ødelegge bevis, eller begår flere lovbrudd.
Når 28-åringen kommer til Sverige, hentes han av den yngre mannen.
Det er også noe som er av interesse.
Samtidig som man holder mennene under oppsikt, jobber teknikerne-
med analysen av gjenstandene fra åstedet og parets bil.
Flere ulike krimteknikere ser på Skodaen.
Så gjennomfører andre teknikere en undersøkelse av innsiden av bilen.
I bilen finner man den yngre personens DNA.
Vi har passert skjellig mistanke med den økonomiske overføringen.
De er i nærområdet på tidspunktet for forbrytelsen.
De er sammen, det finnes en forberedelse.
Det finnes også konversasjonen om langvarige fengselsstraffer.
Alt dette gjør at nå må vi slå til.
Tre uker etter at paret myrdes velger politiet å pågripe mennene.
Samtidig foretas en husransakelse i deres hjem.
Ved husransakelsen hos 28-åringen finner vi en klokke.
Den klokken han prøvde å pante hos en pantelåner i Stockholm.
Analysen av klokken viser at det er kvinnens DNA.
Nå kan politiet endelig påbegynne atskilte avhør av mennene-
og høre hvordan de stiller seg til drapssiktelsen.
I de første avhørene med 28-åringen sa han: "Ingen kommentarer."
Han svarte ikke på noe.
Så vi regnet med at det ville fortsette med "ingen kommentarer".
Vi må fortsette å jobbe med samme driv allikevel.
Den yngre mannen spørres også om hvordan han stiller seg til anklagen.
I hans første avhør sier han: "Oi".
Så hadde han en forklaring på hvorfor de hadde vært der.
De skulle prøvekjøre en bil, etterpå satt de på kjøkkenet og drakk kaffe.
Det kan være et alibi for den yngre mannen,-
derfor har han sittet i bilen og vært inne i huset.
At han ikke har noe med dette å gjøre.
Da mennene benekter forbrytelsen, er det viktig at man finner flere bevis-
som enten styrker deres innblanding, eller fritar dem.
I forbindelse med analysen av den yngre mannens mastoppkoblinger-
kan man se at 16. januar avviker han fra sitt vanlige bevegelsesmønster-
- og begir seg ut i skogen.
Én teori er at han kan ha dumpet noe under den turen.
En av politiets analytikere får en fiks idé om-
at man skal dra ut og se om man kan finne noe langs ruten.
Men det er et gigantisk skogsområde.
Jeg tror ikke på denne ideen.
Men likevel tenker jeg vel at hvorfor ikke?
Vi prøver, de får lufte seg.
I kartleggingen av den yngre mannen-
så vi at han tidlig om morgenen den 16. januar, på vei til jobben,-
kontaktet 28-åringen etter å ha lest i Aftonbladet-
at to personer er funnet døde i en villa.
Deretter sykemelder han seg.
Han skrev til sin arbeidsgiver at han er syk og ikke har det bra.
Han påbegynner så en reise mot Norrtälje.
I Norrtälje tar den yngre mannen igjen kontakt med 28-åringen.
Rett etter samtalen begir han seg til en bensinstasjon.
Den yngre mannen gjør et innkjøp av en dunk på fem liter på OKQ8.
Etter det kjøper han fem liter bensin på en annen bensinstasjon.
Etter at den yngre mannen har gjort sine innkjøp i Norrtälje,-
drar han i en retning som avviker fra hans vanlige mønster.
Han havner midt ute i skogen.
Politiet søker i området i håp om å finne noe-
som den yngre mannen har kvittet seg med.
Vi hadde vært der i kanskje 1-2 timer og lett langs skogsveier.
Da ringer analytikeren som kom med forslaget.
Han fant her inne, et stykke fra den større veien-
- til venstre, rester etter en brann.
Han syntes at det så ut som en brent datamaskin.
Og også konturene av en kortleser.
Da jeg hørte det, tenkte jeg direkte-
at det garantert er ting som kommer fra ofrenes hus.
Der savnet vi blant annet en datamaskin og en kortleser.
Det er et stort område. Sjansen for at man ute på landsbygda finner-
et brannsted flere måneder etterpå, er ganske liten.
Det er en kraft i å ha den typen engasjement.
Det beriker en etterforskning.
Det var gøy at vi fant en nål i en høystakk.
Gjenstandene fra brannstedet er så forbrent-
- at man ikke kan sikre spor på dem.
Men etterforskningslederen mener at det likevel har betydning for saken.
Vi sier ikke at det er drapsvåpenet, men det blir funnet en kniv.
Det blir funnet håndjern. Det var tydelig ved obduksjonen-
at kvinnen har merker etter håndjern.
Det finnes også en bilnøkkel, og den nøkkelen går til Skodaen-
- som er funnet i Norrtälje.
Politiet får svar fra NFC angående analysen av spor fra åstedet.
Dessverre har få spor gitt resultater.
Men det finnes noen ting som er av interesse.
Hvem har plassert teppet over mannen?
Når vi gjennomfører undersøkelsen, finner vi en DNA-profil-
på 28-åringen. Hvilket betyr at han har tatt i teppet.
Enda et spørsmål som er viktig å få svar på,-
er hvem som har avsatt skoavtrykket som ble funnet på Suzannes rygg.
Vi brukte mye energi på å finne riktig sko.
Vi har kjøpt inn sko i x antall størrelser og modeller.
Vi tror at vi har funnet riktig.
Det er en stor størrelse. Den yngre mannen er storvokst.
Han har store føtter, så det kunne være hans sko.
Én teori er at hun er kvalt, og man har satt foten mot ryggen hennes.
Også i mennenes kjøretøyer finner man spor av stor interesse.
Man tok beslag i en Jeep Cherokee som man tok inn for undersøkelse.
I den undersøkelsen ble det funnet et par hårstrå.
Det viste seg ved nærmere undersøkelse-
at et av hårstråene overensstemte med den avdøde kvinnens hår.
Vi undersøkte flere personbiler.
Blant annet den yngre gjerningspersonens Volvo.
Da ble det blant annet funnet en veske.
I den la det sammenkrøllet papir som var blodbesudlet.
Det var blod fra to personer på papiret.
Dels fra den avdøde mannen, dels fra den 28-årige gjerningspersonen.
Når politiet konfronterer 28-åringen med de nye bevisene,-
begynner han, etter fire måneders taushet, å snakke.
28-åringen innrømmer at han har vært der for å rane dem.
De drar til huset i Sursta.
De går inn i huset, så forlater 28-åringen huset.
Når den yngre mannen kommer ut, er Lars og Suzanne døde.
Han er ikke i huset når gjerningene skjer.
Når den yngre mannen får vite de nye mistankene,-
- endrer han også sin historie.
Den yngre mannen skylder i sin tur på 28-åringen.
Han mener at det var 28-åringen som utførte begge drapene.
Vi hadde en rekonstruksjon med begge to ute på stedet.
De fikk beskrive og fortelle hvordan det hadde gått til.
Da skal han ha blitt dyttet av 28-åringen,-
slik at han snublet og kom til å tråkke på Suzanne.
Det var hans forklaring på at det kan være hans avtrykk på ryggen.
I forbindelse med avhørene gjøres det et interessant funn.
På drapsdagen ser politiet at begge mennene får mail fra en tredje mann-
- som inneholder en detaljert plan.
Avsenderen heter Theo Arkas.
Er Theo Arkas en gjerningsperson? Er det han som har myrdet?
På drapsdagen kom en mail til den yngre mannen, og til 28-åringen.
Der har Theo Arkas skrevet ned hvordan selve ranet skal utføres.
Hvem som skal gjøre hva, hvordan man skal opptre,-
- og at de skal bli millionærer.
I mail og chattsamtaler ser vi at det har pågått over lengre tid.
Det er ikke bare foran drapet. Theo Arkas har lagt ut bestillinger,-
eller skrevet at den yngre mannen skal bli hyllet-
- fordi han gjør visse ting.
I mailen kunne man se at pengene skulle deles ulikt.
Den yngre mannen sier at han gjør det 28-åringen vil,-
for 28-åringen mener at det kommer et større trykk ovenfra.
Selv etter drapene ser politiet at de mistenkte gjerningsmennene-
har fortsatt å ha kontakt med Theo Arkas.
I en av mailene kan man se at 28-åringen har mailet Theo Arkas.
Han sier at det er den yngre mannen som har gjort det.
Når politiet leter etter Theo Arkas i sine registre, får de ingen treff.
De må spore ham på andre måter.
Finnes det en mailkonto, økonomiske transaksjoner?
Når de graver dypere, finner de noe som er mildt sagt forbausende.
Det er sendt fra samme person, det er samme avsender.
Det er 28-åringen som selv sender disse ulike mailene.
Men oppgir at det er fra ulike personer.
Vi begynte å forstå at dette bare er en oppdiktet person.
Hvilket vi senere spør 28-åringen om i avhør.
Noe han også fastholder.
Det er en verden 28-åringen har bygd opp som er fiktiv.
Han hadde flere sånne personer.
Halvt oppdiktet, og halvt fantes de.
Hensikten var å endre dem, gjøre dem litt farligere-
- for å true folk med dem.
Politiet bestemmer seg for å avsløre for den yngre mannen-
- at Theo Arkas ikke finnes.
Den yngre mannen har problemer med å ta inn det de forteller.
Politiet må gjenta at Theo Arkas egentlig er 28-åringen.
Det begynner å gå opp for ham at dette ikke er virkelige personer.
Han hadde det kjempeslitsomt.
Han fikk fysiske reaksjoner i avhørsrommet.
Og da ber han om en pause.
Når han kommer tilbake, så forteller han i en time.
Vi avbrøt ham ikke en eneste gang.
Jeg og min kollega holdt pusten og lyttet og lyttet-
- på det som kom.
Da mennene ble pågrepet, ble deres mobiler beslaglagt.
Når man klarer å tømme dem for informasjon, får politiet tilgang-
til den konversasjon de hadde hatt i forbindelse med drapene.
Samtaleklimaet mellom de to var skremmende. Helt følelseskaldt.
Vi får følelsen av at 28-åringen er drivende. Han står virkelig på.
Han får egentlig bare korte svar av den yngre mannen.
Samtidig som den yngre mannen skriver krenkende ting tilbake.
Men 28-åringen virket som den mest drivende.
Denne hensynsløse chatten-
er veldig bra tennvæske i en etterforskning, kan man si.
Engasjementet hos oss om å gjøre det beste i granskningen-
kommer inn der et sted. Det er en raljering som er spesiell.
16. november 2020 innledes rettssaken mot de to mennene-
- i Attunda tingrett.
Ved dette bordet satt den yngre mannen.
28-åringen setter seg her etter at håndjernene er fjernet.
Nå åpnes en avgrunn mellom de tidligere vennene-
som i tre års tid har hatt utrolig intens kontakt med hverandre.
Chattet, ringt, truffet hverandre.
Så fort 28-åringen har tilkalt ham, har den yngre sluppet alt og dratt.
Nå verdiger man ikke hverandre et blikk.
Den eneste gangen den yngre mannen setter øynene i 28-åringen-
er når 28-åringen peker ham ut som den eneste drapsmannen.
Noe som er spesielt, er at de to mistenkte-
er ganske enige om mye. Om planleggingen og chattingen.
De er egentlig enige helt fram til drapene begynner.
Tidlig om morgenen den 11. januar 2020-
sender 28-åringen en SMS til den yngre mannen-
- der det står: "Rise and shine."
De drar så til McDonald's i Hägernäs, der de spiser frokost.
Så drar de mot huset i Sursta, men parkerer en kilometer fra huset.
De tar seg siste biten til fots.
Så setter de seg utenfor huset og venter.
Den yngre mannen sier i avhør at de hadde en avtale.
Er Suzanne hjemme, så går vi ikke inn.
Så tennes utelyset.
Da sendes den yngre mannen fram.
Jeg gikk bort til døra. Jeg nesten snek meg fram.
Jeg var så nervøs at hjertet nesten hoppet ut av brystet.
Så er det et smell, - sparker eller slår seg inn.
Han tar et steg inn, og jeg hører et smell.
Jeg løper da fram til inngangen til huset.
står foran Lars, Lars sitter på en kjøkkenstol.
Det lå en brødkniv foran ham på bordet.
Han sa: "Er det penger du vil ha? Vi har ingen penger."
Jeg fikk panikk, jeg kjente igjen Lars og Suzanne fra tidligere.
Jeg sier at de skal sette seg. At hun skal ta det rolig.
Hvis alt går rolig til, blir ingen skadet. Det er bare et ran.
Det er nå de to mennenes historier begynner å skille seg fra hverandre.
Man hørte at det ble snakket på kjøkkenet, så hørte man et drønn.
Da ligger Lars på kjøkkengulvet.
Blodpølen under hodet blir større og større.
Over ham står Christoffer og skjeller ham ut.
Han så opp på meg, så gikk han inn på soverommet.
Så hører man tumulter der innefra.
Og den raslende lyden når man drar plast ut fra en rull.
Så kommer Christoffer hoppende ut av soverommet.
Han tok tak i jakka mi og dro meg inn på soverommet.
Jeg gjorde hva jeg kunne for ikke å tråkke på henne.
Men foten jeg skulle holde balansen med, traff henne.
Så et sted på ryggen tråkket jeg på henne.
Jeg går ut etter å ha satt håndjern på Suzanne.
Han skal da få satt fast Lars på et vis.
Vi trenger litt forsprang, siden det er et stykke til bilen.
Etter en stund hører jeg et smell som høres ut som et dunk.
Han blør gjennom hansken, og jeg spurte hva som skjedde.
Jeg forstår temmelig raskt og oppfatter-
at Lars og Suzanne ikke er i live lenger når vi går.
Det blir vanskelig for aktor.
Det er bare to personer som vet nøyaktig hva som skjedde der inne.
Det er de to mennene, og de skylder på hverandre.
Ett år etter drapene faller dommen i tingretten.
28-åringen som heter Christoffer Öhman, dømmes til livsvarig fengsel-
for sammen med den yngre mannen å ha drept Suzanne.
Den yngre mannen får også han livsvarig fengsel.
Men ingen dømmes for drapet på Lars.
Det tar ikke lang tid før tingrettens dom ankes.
Saken går til lagmannsretten.
Man kan jo tenke at to menn går inn, når de går ut, er to mennesker døde.
Saken er klar.
Men juridisk må man finne ut hvem som har gjort hva.
Beviskravene i drapssaker skal være strenge.
Det må være hevet over rimelig tvil-
at personen har gjort det som aktoratet påstår.
Et eksempel som tingretten vurderte, var skoavtrykket på Suzanne.
Det matchet den yngre mannens sko.
Lagmannsretten mente tvert om, at forklaringen om at han ble dyttet-
og kom til å tråkke på Suzanne, ikke kan avfeies.
Lagmannsretten mente at 28-åringen hadde et personlig nag mot Lars.
Lars eide en slektsgård der en mann var leietager.
Den mannen var viktig for 28-åringen.
Lagmannsretten mente at den yngre mannen ikke hadde motiv-
- eller nag mot Lars og Suzanne.
Han var med på å rane dem for penger, ikke mer enn det.
Retten dømmer 28-årige Christoffer Öhman til livsvarig fengsel-
for ran og drapene på både Suzanne og Lars.
Men den yngre mannen dømmes kun for ran,-
- til fire års fengsel.
Dobbeltdrap der de skylder på hverandre er vanskelig å etterforske.
Jeg vet at det er spesielt at vi har én dømt for begge drapene,-
og en som er fri, men dømt for ran. Men sånn ble det denne gangen.
Hvis man ser på det jeg har sett tidligere i min karriere,-
så er dette et av de mest brutale åsteder jeg har vært på.
Det er så tydelig at hun blir pakket inn i plast.
Jeg tenker på det hver gang jeg tar fram gladpacken hjemme.
Den angst hun må ha hatt.
Hvorfor? Det er det spørsmålet hele tiden, hvorfor?
Hvordan man kan være så dum at man tror-
- at han har 14 millioner i madrassen?
Eller skal kunne overføre dem elektronisk uten at det synes?
Nei, helt sykt.
Det er ufattelig.
Det er et stort savn.
Tekst: Marion Larsen Iyuno-SDI Group