Jeg ringte min bestevenninne Ndella. Vi snakket på FaceTime.
Det var fødselsdagen min, og hun gratulerte meg.
Vi snakket om når vi skulle treffes og hva vi skulle gjøre.
Jeg hadde planlagt at vi skulle gå ut, for det var så pent vær.
Vi skulle ha brunsj ute og feire at jeg fylte 20.
Vi snakket om det i noen minutter. Så hørte jeg noen høye smell.
Flere høye smell. Så ble det helt stille.
"Ndella? Hva skjedde? Ndella!"
Så hørte jeg ektemannen hennes si: "Kona mi er blitt skutt!"
Det er midt på natta den 28. august 2019.
I Vällingby vest i Stockholm har betjent Niklas og makkeren hans-
- nettopp begynt på nattevakta.
Jeg og kollegaen min ruller rundt i Vällingby sentrum.
Vi snakker om hvordan vi har sovet og hva slags form vi er i.
Vi skal ha et par netter sammen, og dette er de første timene.
Vi møter en bil. Vi reagerer begge på at den kjører fortere enn normalt.
Vi stopper midt i veien og sperrer for denne bilen.
Idet Niklas og makkeren kommer ut av politibilen,-
varsler sentralen om en skyteepisode-
bare noen kilometer fra det stedet der de er.
Jeg og makkeren min tenker at de i bilen kan ha kommet fra skytingen.
Det kan være gjerningsmennene vi har foran oss i bilen.
Amine Ceesay er i leiligheten sin og har nettopp ringt 112.
Hun har mistanke om at bestevenninnen er blitt skutt.
Jeg løp ned til naboen min, som bor foran meg,-
med alarmsentralen på øret. Jeg var helt i sjokk.
Jeg ga fra meg telefonen fordi jeg ikke klarte å snakke.
Jeg klarte ikke å si personnummeret mitt engang. Jeg var så stressa.
Der de har stoppet bilen, begynner Niklas og makkeren hans-
svært forsiktig å undersøke hvem som sitter i den-
og om de kan ha noe med skyteepisoden å gjøre.
Det kommer flere meldinger om skyteepisoden på radioen.
Det surrer i ørene våre. Sentralen i regionen bestemmer seg for-
at vi skal avbryte kontrollen av denne bilen og kjøre til åstedet.
Vi innstiller oss mentalt på at vi vil være de første som kommer fram.
Det er svært sannsynlig at vi vil støte på en person med skuddsår.
Og kanskje støte på bevæpnede gjerningsmenn og måtte takle det.
Vi parkerer her i gata da vi kommer fram.
Det står folk på balkongene og roper: "Det kom fra gårdsplassen inni!"
Vi tenker sikkerhet når vi går inn. Begge to har våpnene framme.
I porten blir vi møtt av en sky av kruttrøyk. En veldig skarp kruttlukt.
Vi går oppover en halv etasje, og der står ei dør på gløtt.
Jeg blir møtt av en kvinne som ligger på golvet i ganga,-
og av en mann som sitter over henne. Kvinnen virker livløs.
Mannen skriker og ber om hjelp. Han prøver å riste liv i henne.
Han gjør alt for å hjelpe henne, og han gråter.
Han gjentar at det er kona hans. "Kona mi! Hjelp henne!"
Jeg spør ham: "Hvor kom skuddene fra? Hvor er gjerningsmennene?"
Han peker i den retningen, mot gårdsplassen på innsiden.
Niklas ber makkeren sin, som ennå er i trappehuset,-
om å gå ut og sikre gårdsplassen. Imens går Niklas inn i leiligheten.
Det ser ut som om en bombe har eksplodert i leiligheten.
Døra henger skjevt. Jeg hører lyden av vann som renner.
Strømmen er slått ut. Det er mørkt. Alt i leiligheten ser ødelagt ut.
Det tar kort tid, et halvt minutt, før den andre bilen kommer fram.
De kommer inn i trapphuset. Og med enda en kollega bak meg-
velger vi å ta kvinnen i armene og slepe henne ut i trappehuset.
Det er lyst, og vi kan arbeide der. Denne kvinnen har alvorlige skader.
Vi kan fastslå at hun er truffet av mange skudd.
Særlig i buken og nedover.
Det er stor fare for at hun ikke vil overleve.
Kvinnen blir kjørt i all hast til Karolinska-sykehuset.
Niklas blir med i ambulansen og er med på å holde henne i live-
helt fram til operasjonssalen, der sykehusets personale overtar.
Samtidig har kvinnens pårørende også kommet til sykehuset.
Jeg står ikke lenge i korridoren før de kommer ut og sier-
at hun ikke kan reddes. Hun er hinsides enhver redning.
Vi går ut i resepsjonen og møter moren, faren og venninnen hennes.
Det var hun som hadde ringt politiet og sagt at venninnen var skutt.
Vi tar dem med oss inn på et rom på sykehuset.
Og vi forbereder oss på å gi dem denne beskjeden.
Dette er det verste vi kan si til dem.
Ndella... Jeg kalte henne "dronning Ndella".
Hun var spesiell. Hun var glup. Hun skulle bli skuespillerinne-
- og spille i filmer.
Da jeg hørte at hun var død,-
- klarte jeg ikke å stå oppreist.
Så jeg bare gled ned eller falt. Jeg vet ikke helt.
Hun fantes ikke mer! Men jeg lå der på golvet.
Jeg gråt ikke. Jeg var helt stille. Jeg satt bare der i sjokktilstand.
Jeg gikk ut fra sykehuset, satte meg i ei drosje og dro hjem.
Saken er nå klassifisert som overlagt drap.
Etter kontroll av den bilen Niklas og makkeren hans stoppet,-
fastslås det at personene i den ikke har noe med skytingen å gjøre.
Da begynner spaningslederen Ville Paloheimo å rekonstruere-
- hva som kan ha skjedd på åstedet.
De løper fram til vinduet der, står nær og skyter inn i leiligheten.
Den unge kvinnen blir truffet av en rekke skudd.
Det hang et teppe foran vinduet da.
Det tyder på at de ikke bryr seg om hvem som er på baksiden.
Hensikten deres var å skyte og drepe denne personen,-
og de brydde seg ikke noe om hvem andre som skulle bli skadet.
Denne formen for gjerning viser jo en brutalitet. En markering.
Eller eventuelt at man er så redd for-
og har så stor respekt for den man skal angripe-
- at man overdriver så voldsomt.
Ndella Jack er 18 år gammel og skulle morgenen etter skytingen-
begynne på siste år- på videregående.
Hun drømte om å bli politikvinne eller kriminolog.
Hun hadde kommet hjem to dager før etter å ha giftet seg i Gambia.
Ved første blikk er det en gåte at noen ønsket livet av henne.
Ndella som person var det blideste, mest positive-
og mest omtenksomme mennesket jeg noen gang har truffet.
Hun var alltid positiv, uansett hvilke hindringer vi støtte på.
Alle problemer kunne løses. Hun så ikke problemer, bare løsninger.
Så snart det var en katastrofe eller en skyting som skjedde:
"Det er sykt! Vi må gjøre noe med det."
Ndella var glad i mennesker og ville hjelpe alle hun kunne.
Det var hun som presset alle oss jentene til å studere,-
gjør noe ut av livet og begynne å jobbe.
Hun er den beste vennen noen kan ønske seg.
Hun skulle gifte seg. Som venn ble jeg jo glad. Hun var så lykkelig.
Jeg ble etterforskningsleder. De første tiltakene er-
- å avhøre alle-
- som har sett noe på åstedet.
Det er sånn som det pleier å være med vitner til spesielle hendelser.
Man opplever situasjonen litt forskjellig.
Det de var enige om, var at det var to gjerningsmenn-
som skjøt med automatvåpen, og at de var maskerte.
Og så at de rømte mot parkeringsplassen.
Rundt en time etter det brutale drapet er en politihund på stedet-
og leter i det området som vitner har pekt ut som fluktruta.
Det er ganske snart noe som vekker hundens interesse.
Denne hunden markerer på biologisk materiale fra mennesker.
Den markerer veldig tydelig på en hanske.
Dette med lukter er ofte ferskvare.
Vi trodde ikke at den hadde ligget der særlig lenge.
Den hadde havnet der i nær tilknytning til forbrytelsen.
Hansken blir tatt som beslag og sendt til NFC for analyse.
Politiet jobber videre med å avhøre beboere i området.
Det viser seg at et vitne har klart å filme en bil-
som kjører fra P-plassen, ut på Råckstavägen mot Bergslagsvägen-
- like etter skytingen.
Det første forsøket var å finne ut hvilket bilmerke det var.
Det klarte vi ikke. Det var mange biler som lignet på denne.
Et tre skjulte den, og det var mørkt. Så det var ingen perfekt film.
Men den ga iallfall et godt bilde-
av noen detaljer på fluktbilen, sånn at det var mulig å si-
at speilene var sølvfarget. Det er ikke helt vanlig.
Under skytingen er også Ndellas ektemann i leiligheten.
Men han har nettopp gått ut på badet.
I det første avhøret med Ndellas ektemann var han veldig oppskaket-
og fortalte veldig konkret og åpenhjertig om hendelsen.
Jeg holdt på å vaske ansiktet og pusse tennene.
Da hører jeg et skudd og tenker: "Hva faen er det der?"
Jeg skynder meg til døra, til det rommet der Ndella ligger.
Lyden begynner igjen, og jeg kan se fra vinduet at det kommer flammer.
Så jeg dukker, kommer meg inn, tar tak i foten hennes-
- og river henne ned fra senga.
Jeg merker at hun er truffet og har begynt å miste bevisstheten.
Så jeg begynner å blåse inn i munnen hennes.
Han var veldig modig, og han ga en malende beskrivelse-
av hvordan han gjorde det da han dro henne ned fra senga.
Han brukte munn-mot-munn-metoden og prøvde å redde livet til kona si.
Han sa da etterforskningen begynte at det var han som var målet.
Ndellas ektemann er kjent for politiet fra før av,-
for han har vanket i kriminelle gjenger.
Han skal være kjent for aggressiv, hensynsløs oppførsel-
og anses å være i stand til å begå ekstrem vold.
Han har vært dømt for ran, trusler mot tjenestemann og drapsforsøk.
Ndellas ektemanns gjeng besto delvis-
av gamle bekjente fra oppveksten i Brandbergen og Dalen.
Så var det med noen nyere bekjente,-
som jeg ikke vet hvordan han har møtt.
De får jo ofte kontakter i fengsler. Han hadde sittet mye i fengsel.
Alle var kjent av politiet fra før, men de var ikke kjent som gruppe.
Ndellas ektemann fortalte tidlig-
at det var ham skuddene egentlig var ment for.
Han ville ikke si hva han trodde at det handlet om.
Så vi hadde et veldig bredt utgangspunkt for etterforskningen.
Det var flere konflikter rundt Ndellas ektemann.
Vi etterforsket en konflikt som skal ha vært mellom Ndellas ektemann-
og en rivaliserende gjeng i en forstad i nærheten.
Vi hadde hele tiden i tankene at Ndella selv kunne være målet,-
siden vi ikke visste hva som hadde skjedd.
Vi etterforsket også et spor som skulle handle om sjalusi.
Mannen hadde en ekskjæreste som det kunne være-
noen informasjon om innblanding i saken.
Siden Ndellas ektemann heller ikke ville fortelle noe,-
måtte vi gå ut fra at målet kunne være hvem som helst av dem.
Bekymringen er stor for at Ndellas ektemann skal hevne konas død.
Han blir satt under overvåkning og avlytting.
Etterforskerne vet også at han kan være nøkkelen til å ta de skyldige.
Det er ikke så vanlig at forbrytere forteller om konfliktene sine.
De prøver å løse dem selv.
Vi var urolige for at noe skulle skje. At han skulle ta hevn.
Så vi avlyttet ham-
og prøvde å holde kontrollen, så ikke noe kunne skje.
Vi oppdaget i løpet av etterforskningen-
at han hadde foretatt sin egne forespørsler dagen etter.
Og stilt spørsmål til naboer om hva de hadde sett.
Om noen hadde sett en gjerningsperson og hvordan de så ut.
Han fikk også ut en del av forklaringene som var oppgitt.
Om signalement og sånt på gjerningsmennene.
Så han visste jo en del om hendelsesforløpet.
Siden han gikk rundt og stilte spørsmål,-
tyder det på at han ikke visste hvem som hadde skutt på ham.
Ut fra WhatsApp-meldingene på telefonen til Ndellas ektemann-
var det tydelig at han var på jakt etter ei veske.
I denne veska skulle det være, som han uttrykte det,-
- "to store med 30 stykker i hver".
Det tolket vi som at det handlet om en veske med våpen.
Han prøver å skaffe seg et våpen. Dels for å beskytte seg selv,-
men kanskje også for å hevne Ndellas død. Det var ganske tydelig.
Det viste seg at han mistenkte det rivaliserende gjengmedlemmet-
for drapet. Dette spredde seg i forbryterkretser.
Det nådde helt fram til dette rivaliserende gjengmedlemmet.
Han sendt en tekstmelding til Ndellas ektemann.
Han bedyret sin uskyld og sa at han ikke hadde noe med det å gjøre.
At han gjerne ville treffe ham og snakke om dette.
Den åttende september, ti dager etter skytingen i Råcksta,-
ser patruljen som spaner på ektemannen-
at han klokka 20.17 setter seg i ei drosje på Ringvägen-
sammen med to andre menn. Så tar drosja Nynäsvägen sørover.
Det er ikke alltid så lett at ha full kontroll på en person-
som kjører rundt i bil. Iblant i forskjellige biler.
Det er ikke helt enkelt.
Spanerne mister ham av syne.
Det blir en stor tabbe at de mister ham av syne akkurat den kvelden.
En halvtime senere kommer en alarm fra Alphyddan i Nacka.
Da vi får oppdraget, er vi på politistasjonen-
og har nettopp kommet inn fra et annet oppdrag.
For å sitere vakthavende befal, kan vi si:
"Gjør dere klare for alt. Dette er rene Ville Vesten."
Den kvelden da vi får det oppdraget, som er en utendørsjobb,-
er forholdene et rent mareritt for en kriminaltekniker.
Det er regn, kraftig vind og mørkt.
Vi kommer fram til Alphyddevägen, og det er oppe ved en snuplass-
skytingen har skjedd. Vi begynner med det stedet,-
siden vær og vind kan ødelegge mulige beviser.
Alle tomhylsene ligger ganske sentrert på snuplassen.
Alle er fra et automatvåpen. En såkalt Kalasjnikov.
Et stykke unna blir det funnet ei drosje.
Den ser ut til å ha skuddskader og har kjørt i et betongfundament.
Drosjesjåføren lå skadet i bilen. Men passasjerene kom seg ut.
Det viser seg å være den drosja politiets spanere mistet av syne.
Sjåføren er alvorlig, men ikke livstruende skadet.
Passasjerene har forlatt stedet, men blir funnet et stykke unna.
Den ene av dem er Ndellas ektemann.
De tas med til avhør. Politiet får vite at de var på vei til et møte.
De kjører opp Alphyddevägen og svinger rundt i en rundkjøring.
På tilbakeveien treffer de en bil.
Det sitter noen med hetter i bilen.
Ndellas man aner uråd og roper at sjåføren må kjøre bort derfra.
Imens har denne bilen stoppet.
Det kom ut minst to personer som begynte å skyte på drosja.
Mange av skuddene går ditover, rett ned, og treffer husene.
Blant annet nummer 23. Der går det et skudd rett inn gjennom vinduet-
- og treffer en person i hodet.
Mannen i leiligheten overlever selv om kula har truffet ham i hodet.
Fem leiligheter er truffet av kuler på avveie,-
- fra andre til sjette etasje.
Sett fra der hylsene ligger på snuplassen,-
er det 115 meter ned til eiendommen.
Det er den tredje fra snuplassen på høyre side.
Hvis man har holdt et automatvåpen, vet man at det er et kraftig våpen.
Med en liten endring i vinkel og høyde vil det 100 meter lenger borte-
bli kuler som treffer helt andre steder enn det som var meningen.
Drosja drar derfra. Sjåføren blir truffet.
Men på en måte klarer Ndellas mann å gripe rattet og styre bilen-
mens drosjesjåføren gir gass. Så kolliderer de et stykke unna.
Da innså vi at han virkelig er utsatt for en stor trussel.
Det er noen som absolutt vil ta livet av ham.
Det er ingen tvil om at det var ham de var ute etter.
Og ikke Ndella.
Den 11. september 2019 blir Ndella Jack begravd-
foran en stor samling av venner og pårørende.
Begravelsen er også innrammet av en enorm politioperasjon.
Vi fryktet jo at det kunne komme enda et angrep-
- på Ndellas ektemann.
Han skulle jo delta i begravelsen. Derfor tok vi forholdsregler.
Vi hadde politi til stede, så det ikke skulle skje noe der.
Det satt politifolk i hver busk. Men for sikkerhetens skyld.
De gikk slett ikke i veien. De var bare spredd ut.
Begravelsen var så vakker. Det hadde regnet hele dagen.
Og da selve begravelsen begynte, sprakk skyene og sola kom fram.
Fra regn til sol. Det føltes som om Ndella var med oss.
Med dette andre angrepet har politiet nå to åsteder.
De håper at det kan hjelpe dem i jakten på Ndellas drapsmenn.
Vi arbeidet først ut fra den teorien at det var de samme personene-
som hadde skutt i Råcksta som så siden skjøt på ham i Nacka.
Vi kunne ikke være sikre før vi fant noe som knyttet dem sammen.
Den eneste forbindelsen vi visste om, var at målet var det samme.
To dager etter skytingen i Nacka kom det et tips fra publikum.
Det var biler som hadde kjørt mot Svindersvik etter skytingen.
Det ligger noen hundre meter fra det stedet der det ble skutt.
Vi ble interesserte i å gå igjennom dette området-
og skogen som var like i nærheten, med hundepatruljer.
De fant da et automatvåpen, en revolver-
og et bilskilt som det var noen teipbiter på.
Dette bilskiltet var nylig stjålet et stykke derfra.
Funnet blir sendt til analyse.
Politiet prøveskyter våpnene og sjekker sporene på ammunisjonen-
opp mot hylsene som var i Råcksta. Resultatet fører saken videre.
Vi fikk vite at det var de samme automatvåpnene som var brukt.
Da kunne vi rette oss inn på at det var de samme personene-
som hadde vært ute etter Ndellas mann i Råcksta og i Nacka.
I et tidlig fase etter skytingen hadde en patrulje en observasjon-
- av en Audi som sto slurvet parkert.
De noterte det, og det ble tatt med i etterforskningen.
Den bilen hadde blitt stående der i et døgns tid og fått kontrollgebyr.
Parkeringsselskapet hadde fotografert bilen.
Vi kunne se på bildet at det var teipbiter på skiltet.
Vi fant samme type teip som det hadde vært på det bilskiltet-
som lå blant våpnene vi hadde funnet i buskene.
Men bilen er borte da de drar til det stedet der den ble sett.
De må istedenfor etterlyse bilen.
Det viser seg at en av vennene til Ndellas ektemann bruker denne bilen.
Han kjører rundt i denne bilen.
Politiet fokuserer nå på Audien og mannen som kjører den.
Vi har spanere på bilen, og det skjer ikke så mye.
Vi bestemmer oss for å foreta en bevisprovokasjon i saken.
Vi går ut i "Efterlyst" og etterlyser akkurat en sånn bil,-
der vi påstår at gjerningsmannen har satt den fra seg.
Vi håper da at han vil prøve å kvitte seg med bilen.
Dette kan da anses som et tegn på at det var den bilen som ble brukt.
Teorien vår er at de dumpet våpnene ganske kort tid etter skytingen-
for ikke å bli tatt med våpen i bilen.
Bilen skal være en sølvfarget Audi Avant A4 stasjonsvogn,-
- rundt 2005-modell.
Den har både før og etter skuddene kjørt på Alphyddevägen.
Det er nøyaktig samme modell som denne kameraten har.
Kort etter innslaget i "Efterlyst" brant denne bilen opp.
Bilen er eid av en som heter Ian.
Det er et navn politiet har støtt på tidligere i etterforskningen.
Ian er en av vennene til Ndellas ektemann,-
og han var også forloveren hans i bryllupet i Gambia.
I avhør med bryllupsgjester og analyse av Ndellas manns telefon-
så politiet tidlig i etterforskningen-
at forholdet ikke var helt smertefritt.
Ndella og den blivende ektemannen-
bestemte seg for å dra til Gambia og gifte seg.
Da tok de med seg vennene sine.
Det oppsto en slags konflikt der, så noen venner dro før bryllupet.
Konflikten handler om Ndellas ektemann og kompisene hans.
Det var særlig en av kameratene som Ndellas ektemann gikk løs på.
Da Ndellas ektemann og Ndella var kommet hjem fra Gambia,-
ville en av disse kompisene at de skulle treffes og snakke ut om det.
De treffes på det som før het El Cocodrilo i bydelen Södermalm.
Det er tydelig fra meldingene at det møtet utarter seg.
De blir mer uenige enn de hadde vært før det..
Det er noen som trekker fram en pistol på møtet.
Det er også tydelig at Ndellas ektemann blir veldig opprørt av det.
Det er tydelig at han vil ha en unnskyldning fra denne personen.
Det avsluttes med at han sier at hvis han ikke får en unnskyldning,-
så vil han jakte på den andre til han dør.
I løpet av oktober får vi svar fra NFC-
om at det er DNA fra Ian på en av hylsene fra Nacka.
DNA-treffet på patronen blir et stort framskritt for politiet.
Det at de får fram DNA fra en patronhylse,-
som blir varmet opp idet den blir avfyrt, er svært uvanlig.
Sånne spor er som regel brent bort.
Vi fikk også inn et DNA-treff på en hanske fra Råcksta.
Det var partikler fra en tennhette på hansken,-
og det gjorde den veldig interessant for etterforskningen.
Det går ikke an å tidsbestemme partiklene, men de er svært flyktige.
Så det er av interesse, for de har vært nær et våpen som ble avfyrt.
Disse tennhettepartiklene stemte overens med den ammunisjonen-
- som blir brukt til automatvåpen.
Etter hvert fikk vi vite at det var DNA fra Ian på et par steder.
Politiet ser om flere av Ndellas manns venner kan være innblandet.
De prøver å se om den mulige fluktbilen-
som vitnet filmet i Råcksta, kan føres tilbake til en person.
Vi lette etter en sånn bilmodell i omgangskretsen.
Det ble fastslått at kompisen hans-
hadde hatt en bil som stemte helt overens med bilen på filmen.
Vi lette etter bilen og fant ut at den var på et opphoggeri, oppbrent.
Det tydet i stor grad på at den hadde blitt brukt i skytingen i Råcksta.
Bilen er en Honda CR-Z.
Den viser seg å ha brent like etter at den ble etterlyst i mediene.
I tillegg var den blitt funnet i Södertälje havn.
Slett ikke langt fra der den vennen bor sammen med kjæresten sin.
Den personen sporene peker mot, heter Ahmad.
Selv han var forlover for Ndellas ektemann på bryllupet i Gambia.
Da kunne vi i enda større grad rette fokuset mot konflikten fra Gambia.
Problemet var at det var så mange konflikter rundt Ndellas ektemann.
Det gjorde at det var nødvendig med mye beviser-
for å utelukke andre, alternative teorier. Og det er ganske uvanlig.
Men to vitner fra Råcksta fortalte-
at gjerningsmennene ropte "Ahmed" eller "Ahmad" mens de løp.
Det at gjerningsmennene hadde ropt på ham,-
tyder jo på at det var han som var sjåfør. De ville at han skulle...
...kjøre fram bilen eller eventuelt starte den.
Det var ganske klart for oss at både Ian og Ahmad var innblandet-
- i angrepene på Ndellas ektemann.
Ian og Ahmad blir pågrepet i begynnelsen av november 2019.
I forbindelse med pågripelsen finner politiet enda flere beviser-
som styrker det at Ian er innblandet i skytingen i Nacka.
Da Ian ble pågrepet, ble telefonen hans beslaglagt.
Der kunne vi se at det var utført et søk.
At telefonen i Google Maps hadde kjørt fra åstedet for skytingen-
og hele veien ned til der denne bilen sto parkert.
Vi mente den som hadde telefonen, visste hvordan bilen hadde kjørt.
Politiet finner også nye beviser i Ahmads telefon.
Det er informasjon som angår bilen til Ahmads kjæreste,-
som politiet tror var innblandet i drapet i Råcksta.
To døgn etter skytingen i Råcksta-
- brenner denne Honda CR-Z-en opp.
Noen timer etter det er det en sms-samtale-
- mellom Ahmads kjæreste og Ian.
Der er tydelig at hun er opprørt over noe. Vi kan ikke se hva da.
Men det er tydelig at hun er sint på Ahmad og Ian.
Teorien vår var at det handlet om at bilen hennes-
- ble brent opp etter denne hendelsen.
Denne bilen var ganske viktig for Ahmads kjæreste.
Hun hadde fått den av en slektning og ble opprørt over at den brant.
Sammenhengen var ikke klar, men samtidig som den brant,-
- ble han kastet ut av boligen hennes.
I avhørene benekter Ahmad og Ian først alle anklagene.
I sånne saker pleier det å være mye "ingen kommentar".
Men det kom ikke fra noen av dem.
De hadde en felles historie: Under hendelsen i Råcksta-
- var de hjemme hos Ian.
Til slutt blir både Ian og Ahmad siktet-
for drap på Ndella og drapsforsøk på Ndellas ektemann.
Den 20. april 2020 begynner rettssaken i Solna tingrett.
Hva tenker du selv om at mobilen din var avslått-
både under hendelsen i Råcksta og i Nacka?
Jeg tenker ingenting.
- Alphyddan, da. Har du vært der? - Nei.
- Ikke det? Kjenner du til stedet? - Ikke sånn at jeg har vært der.
Vi har jo funnet DNA-et ditt, både her i Nacka, på tomhylsa,-
og så på hansken i Råcksta. Har du en forklaring på det?
Jeg har brukt sånne hansker før vi dro til Gambia.
Det har vært våpen og ammunisjon i de kretsene jeg har vanket i.
Jeg har ikke hatt noen kontakt med verken våpen, ammunisjon-
eller ting som kan knyttes til forbrytelser etter Gambia-turen.
Jeg har tatt avstand fra den livsstilen.
Hvordan kan DNA-et ditt ha havnet på åstedene?
Jeg kom ikke hit for å gjøre noen sannsynlighetsvurderinger.
Jeg kan ikke uttale meg om det.
Vi var ikke helt sikre på at Ian og Ahmad ville bli dømt.
Selv om vi var helt overbevist om at de var gjerningsmennene.
Men vi vet jo at det kan være sånn at vi iblant-
vurderer bevisene hver for seg, og ikke som en helhet.
Så denne Hondaen. Hvem sin bil er det?
Den tilhører faren til den tidligere kjæresten min.
Den brenner jo opp to døgn etter skytingen i Råcksta.
Kan du fortelle noe om det?
Jeg får telefon, en beskjed eller noe.
Jeg tror det var en telefonsamtale.
At det brenner ved Kystvakten. Det er flere biler.
- Jeg sier det til... - Hva skjer så, da?
Hun hev meg ut. Var dritforbanna. Det var umulig å snakke med henne.
- Fordi dere brente bilen hennes? - Nei.
Det er helt oppdiktet. Det er ingen beviser som bestyrker det.
Jeg sier nei, altså. Det er helt oppdiktet.
Da dommen faller den 28. mai 2020, går det som de frykter.
Ian blir dømt for medvirkning til drapsforsøk i skytingen i Nacka.
Men både han og Ahmad blir frikjent for drapet på Ndella.
Det var ikke helt krystallklart at de ville bli dømt.
Vi håpet jo at statsadvokaten ville anke frikjennelsene.
I tingrettens dom var det klart at en mangel i etterforskningen var-
at vi ikke hadde sammenlignet filmen av fluktbilen fra Råcksta-
med andre tips som hadde kommet inn om biler.
Andre bilmodeller som kunne ligne på bilen på filmen.
Dommen blir anket til lagmannsretten.
Etterforskerne får hjelp av analysegruppen i NOA,-
Politiets nasjonale, operative avdeling.
De samler inn materiale om biler som kan være fluktbilen.
De ser på felger, speil, lykter og andre særpregede detaljer-
på de forskjellige modellene, med den mistenkte fluktbilen på filmen.
Noen av detaljene på bilen var veldig særpreget for akkurat den bilen.
Vi kunne utelukke alle andre biler.
Men det ble aldri mulig å utelukke denne Honda CR-Z-en.
Det fins maksimalt rundt 20 sånne biler i Sverige.
Vi kontaktet eierne og kunne fastslå-
at ingen andre enn den Ahmad brukte, kunne ha vært på åstedet.
Det var også et punkt i tingsrettens dom-
om at det ikke var etterforsket godt nok-
når denne hansken hadde havnet på parkeringsplassen i Råcksta.
Det ble bare gjort en klargjøring når det gjaldt det.
Når plassen ble sperret. Og det ble hentet inn en hundefører.
Han mente at den så urørt ut,-
- og at den nylig hadde kommet dit.
Det har noe med været å gjøre. Hadde den ligget der i lengre tid,-
så ville den vært utsatt for vær og vind.
Lagmannsrettens vurdering er en annen.
De mener at de nye bevisene holder til å dømme Ian og Ahmad-
for medvirkning til drapet og drapsforsøket.
De får 16 og 12 års fengsel.
Men Ahmad er forsvunnet da dommen faller.
I flere måneder har han vært på rømmen og blitt jaget av FAST,-
som har spesialisert seg på å finne og pågripe etterlyste.
I kveld ble han pågrepet i Trosa av politiet fra region øst-
og beredskapstroppen fra Stockholm.
Ahmad Al-Shewani er overført til kriminalomsorgen for soning.
Jeg tror ikke dette i utgangspunktet var noen alvorlig konflikt.
Vi fikk aldri vite nøyaktig hva konflikten handlet om.
Politiet gjorde en utrolig god jobb.
Det jeg ikke er like fornøyd med, er at vi ikke vet-
hvem som egentlig avfyrte våpnene i noe av tilfellene.
De ble dømt for medvirkning til drap og medvirkning til drapsforsøk,-
så det spørsmålet står fortsatt åpent.
Ndellas venn Amine vil for alltid forbinde fødselsdagen sin-
- med det som skjedde med Ndella.
Jeg kan ikke tenke på noe positivt når noe sånt fælt har skjedd.
Men det er vår dag.
På hver årsdag tenker jeg at det er min og Ndellas dag.
Det går ikke an å beskrive hvor sterkt jeg savner henne.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno-SDI Group