ADVARSEL: DETTE PROGRAM INDEHOLDER MEGET STÆRKE BILLEDER
Mandag den 17. december kommer der et opkald
fra en person, der har fundet en udbrændt bil i Hedlandet.
Vi bad den patrulje, der skulle ud til stedet,
om at filme, når de kom frem til bilen og om, at de passede på.
De kom hen og så bilen,
og man kan se, hvor forsigtigt de går rundt.
De prøver at undgå at træde på noget.
Og her prøver de at se ind i bilen.
Man kan ikke se så meget fra denne vinkel,
men da han læner sig frem, kan man se...
En torso.
DEN BRÆNDENDE MAND
Mandag den 10. december 2018
går en mand ind på politistationen i Hallstahammar i Västmanland
fordi hans 50-årige søn har været forsvundet siden den 5. december.
På det tidspunkt arbejdede far og søn sammen på et byggeprojekt.
De skulle også arbejde den 6., men sønnen dukkede ikke op.
Det, der fik ham til at melde ham savnet, var,
at det var atypisk adfærd for hans søn.
Han kunne lide sit job, og de skulle færdiggøre byggeriet,
så det føltes, som om der var noget galt.
I starten håbede vi jo at finde ud af, hvor han var,
og at han var i live. At der var en naturlig forklaring.
Det er det, man håber.
Det billede, vi får af sønnen, er, at han er et familiemenneske.
Han har nogle døtre, og han driver et firma med sin far.
Han kan lide sit job. Han er en loyal og rar person.
Meget vellidt.
Vi prøvede at efterforske og finde ud af, hvor han kunne være.
Vi besøgte de kendte adresser for at finde ham.
Men han var der ikke.
Men han måtte jo være et sted.
I rapporten står der, at mandens far
modtog en sms fra sin søn fire dage forinden.
I den stod der, at han var taget hen til sin husvogn i Orsa.
Derefter hører ingen fra ham,
indtil den 10. december, hvor han altså bliver meldt savnet.
Der modtager mandens datter pludselig en sms.
Men noget er galt.
Da familien prøver at kontakte ham, får de også nogle svar,
men både datteren og faderen reagerer på,
at sms'erne ikke er skrevet, sådan som han plejer at skrive.
Der står, at der bliver skønt med lidt ferie.
"Jeg har ikke holdt ferie hele sommeren", eller noget i den stil.
"Kram, far."
Det reagerede datteren på, for det skriver han aldrig.
Allerede dagen efter kommer der endnu et livstegn.
Denne gang er det fra mandens ekskæreste.
Hun skriver en sms, hvor der står, at hun også er i husvognen.
Husvognen stod på en plads i Orsa.
Vi fik det lokale politi til at køre ud og tjekke stedet,
og den stod helt urørt og tom hen, så der havde de ikke været.
Det gjorde os endnu mere urolige for, at der var sket noget.
Noget var galt.
Det var også underligt, at han ikke kontaktede familien,
men at det gik igennem ekskæresten. Det gjorde det rigtig besynderligt.
Under samtaler med den forsvundne mands familie
dukker der flere oplysninger op, som bekymrer politiet.
Faderen kan se, at der forsvinder penge fra forskellige konti.
Over 300.000 på det tidspunkt.
Faderen gennemgår alt i firmaet, da det her kommer ud af kontrol.
Det nåede dertil, hvor de ikke ville kunne føre firmaet videre,
hvis der forsvandt flere penge.
I denne forbindelse finder politiet ud af,
at den forsvundne mand var indblandet i et salg, der gik skævt.
Der var et vidne, der blev afhørt ret tidligt i efterforskningen,
som sagde, at manden var indblandet i et salg af en husvogn,
og at noget havde været skummelt. At det ikke var gået retmæssigt til.
Køberne var blevet vrede over det,
så det var nok dem, der stod bag hans forsvinden.
Da vi endelig fik fat i disse købere,
indså vi, at de ikke så ens på tingene, og de har været uenige,
men de havde intet med hans forsvinden at gøre.
Fordi det lader til, at ekskæresten er sammen med den forsvundne mand,
leder politiet nu også efter hende.
De fandt sammen i 2015 på en datingside,
og kort efter flyttede hun og hendes fire børn ind hos ham.
De to havde haft et forhold, som lod til at have været
lidt ustabilt, kan man sige. Det var gået op og ned i et par år.
På det tidspunkt var de sammen,
men jeg ved ikke, hvor stabilt det var.
Ekskæresten var nok hende, der så ham sidst.
De var i telefonisk kontakt mange gange tidligere den dag.
Og deres telefoner bevægede sig i samme retning.
Politiet finder også interessante oplysninger om,
at ekskæresten i 2017 boede i en beskyttet bolig.
Det var svært at finde ud af, hvad der præcis var sket,
og hvad der gjorde, at ekskæresten fik en beskyttet bolig.
Hun flyttede til det sydvestlige Sverige
og boede i en beskyttet bolig i en kort periode.
Vi kunne ikke finde en rapport.
Så vi fandt aldrig ud af, hvorfor hun havde boet der.
Der var penge, der forsvandt, og sms'er, der ikke gav mening,
og de var ikke i Orsa, som de sagde, at de var.
Derfor mistænkte vi, at han ikke var forsvundet frivilligt,
men var blevet kidnappet.
Vi mistænkte hans ekskæreste for at være indblandet,
fordi kun hun var i kontakt med ham,
men jeg har før oplevet, at vi har antaget noget for tidligt,
og det er svært at indhente det forsømte en måned senere,
så det er meget vigtigt, at man forbliver åben for alle mistænkte.
Men her var der ingen tegn på, at hans forsvinden
kunne kobles til noget eller nogen anden,
så ekskæresten blev arresteret in absentia for kidnapning
og efterlyst i vores systemer.
Overskriften skilte sig ud.
Vi har end ikke en håndfuld kidnapninger om året
i Västmanlands-distriktet, så det fangede min opmærksomhed.
Vi tjekker altid hos fogedretten.
Der kan jo være økonomiske aspekter af interesse.
Var en af dem flygtet fra kreditorer?
Det kan give visse indikationer.
Jeg tjekkede hans firma, men der var ingen anomalier
i regnskaberne eller noget andet.
Så vores billede af ham som et ordentligt menneske
blev kun forstærket.
Da de blev kærester og flyttede sammen,
havde de drevet et vandrehjem i Mölntorp.
Jeg tjekkede det, og det virkede ikke som et succesrigt foretagende.
Selvom hun havde studeret økonomi,
var bogføring altså ikke hendes spidskompetence, må jeg sige.
Jo mere vi gravede i hendes fortid,
og fandt ud af, hvad hun havde bedrevet,
des mere fik vi indtryk af, at der var noget galt.
Ekskærestens økonomiske situation var ret bedrøvelig.
Vi tjekkede, hvad hun havde tjent i 2017 og 2018. Det var ikke meget.
Og så havde de jo det vandrehjem.
Der kan hun godt have tjent lidt penge,
men så gik det ikke retmæssigt til, kan man sige.
Da de ser nærmere på de penge, der er forsvundet fra mandens konti,
opdager politiet nogle nye oplysninger.
Hans konti var blevet tømt.
Både hans private og dem i firmaet.
Alle de penge, næsten en halv million,
var blevet overført til ekskærestens konto.
Det bestyrker mistanken mod ekskæresten yderligere,
og nu er det endnu mere vigtigt, at politiet finder hende.
Vi ringede til hende,
og vi lagde beskeder til hende på hendes telefonsvarer.
Vi kontaktede hendes slægtninge og hendes børns far.
Vi gjorde ret meget for at komme i kontakt med ekskæresten.
Men det lykkedes ikke. Vi vidste ikke, hvor hun var.
Men den 15. december,
fem dage efter, manden bliver meldt savnet, sker der noget uventet.
Ekskæresten dukker pludselig op på politistationen.
Jeg vil beskrive hende som meget rolig, da hun kom ind på stationen.
Hun blev afhørt, og vi fortalte om vores mistanke.
Hun vidste ikke, hvor han var.
Men hun var heller ikke urolig. Hun mente, at han ville dukke op.
Da vi spurgte, om hun havde forsøgt at kontakte ham,
sagde hun: "Nej, han dukker vel op."
Og hun sagde, at hun ikke havde haft en telefon i noget tid.
Hun benægtede alt, og da vi spurgte til pengene,
sagde hun, at det var en aftale, de havde lavet.
Politiet får ikke mange nye oplysninger under afhøringen,
men én ting er ny:
Det viser sig, at hun lige er flyttet ind i en villa i Bälgviken.
Det var interessant, så den måtte vi se at få ransaget.
Det blev besluttet, at vi både skulle ransage huset og ejendommen
for at prøve at finde noget, der kunne hjælpe i efterforskningen
og give os svar. Han måtte jo være et sted.
Huset var i halvandet plan.
Hun havde lejet huset og var lige flyttet ind.
Der var rent og ryddeligt.
Der var lidt meget pap. Hun havde lige været i IKEA.
Senge, tv-møbler og andre møbler.
Men ellers var der rent og ryddeligt. Der var ingen tegn på,
at der havde fundet en kamp sted.
Mens teknikerne gennemgik huset, fik vi et opkald om,
at nogen havde fundet en udbrændt bil i Hedlandet.
Det ligger kun et par kilometer væk i fugleflugt,
så jeg tænkte, at bilen kunne have noget med hans forsvinden at gøre.
Få dage før jul er Anders og kollegaen Magnus
ude at køre i skoven i Hedlandet,
da de ser noget usædvanligt.
Det er den 17. december, og vi skal fælde juletræer.
Vi kaster vores blik på området her.
Der ligger ny sne, og temperaturen er på frysepunktet.
Da vi kommer hertil,
kan vi se en varevogn med en trailer bagpå.
Vi troede, at den var blevet stjålet og siden efterladt her i skoven.
Det virker skummelt.
Så vi beslutter at stige ud og se, hvad det er for noget.
Sådan cirka her går det op for os, at bilen er blevet brændt af.
Der er hverken vinduer eller maling tilbage på den.
Hele situationen virker jo temmelig mistænkelig.
Vi går tættere på, men ser ingenting.
Den er bare brændt ud.
Jeg går rundt om bilen.
Magnus går en runde mere og kigger ind i bilen,
hvor han så ser et kranium og en brystkasse.
Kropsdelene er brændt helt af. Der er ingen hud tilbage.
Der beslutter vi at tilkalde politiet.
Da politiet ankommer til stedet og tjekker nummerpladen,
kan de se, at den tilhører den forsvundne mand.
Den udbrændte varevogn og trailer bliver transporteret
til politiets garage i Eskilstuna,
hvor teknikerne påbegynder de meget svære og omfattende undersøgelser.
Jeg det slog mig, at bilen var så udbrændt.
Jeg har aldrig set en bil, der var lige så udbrændt.
Den var næsten aske. Jeg frygtede, at den ville smuldre.
Vi overvejede, om det bare var en bilbrand, for det kunne jo ske.
Men for at komme op på de varmegrader
er man nødt til at tilføre noget brandbart.
Der stod blandt andet en benzindunk på traileren,
og der lå et net med resterne af nogle brændestykker.
Så det lod til, at nogen antændte branden med benzin og brænde
for at gøre branden større.
Næste skridt er at undersøge liget
for at nå frem til en identifikation og en dødsårsag.
Når vi sikrer jordiske rester
skal vi være meget forsigtige, fordi de er så skrøbelige.
De kan pulverisere ved den mindste berøring.
Og der var ikke meget tilbage af liget.
Der var dog en lille rest af hjertet,
hvorfra vi kunne sikre blod og dermed fastslå identiteten.
Vi kunne bekræfte, at den døde var den forsvundne mand.
Teknikernes undersøgelser fortsætter,
og nu ser de nærmere på traileren.
Den har kun mindre brandskader,
men teknikerne opdager noget, der forundrer dem.
Der er en olieret masse på trailerens lad.
Massen er sort. Vi samler lidt op og dufter til den.
Den lugter ikke af benzin, men snarere af fritureolie.
Den lugter som en burgerbiks. Som friturestegt mad.
Hvad hulen er det?
I den sorte, klæbrige substans finder vi stofrester,
knapper og en lynlås fra et par arbejdsbukser.
Vi tænkte, at nogen havde brændt hans tøj på ladet.
Men vi ville stadig vide, hvad den sorte masse var.
Var det noget, de havde brugt til at få større flammer på traileren?
Men da vi fik resultaterne af prøverne,
fandt vi ud af, at den olierede masse var menneskefedt.
Så vi tænkte: "Jaså. Og hvad betyder så det?"
Menneskefedt ender ikke bare på ladet af en trailer.
Det vil kræve, at et lig er blevet udsat for en helt ekstrem varme.
Så vi tænkte:
"Åh gud, blev han brændt på ladet, før han endte inde i bilen?"
Eftersom alt peger på et drab, skifter efterforskningen karakter.
Den 43-årige ekskæreste, Carina, bliver arresteret den 28. december,
mistænkt for drabet.
Familien følte, at hun kontrollerede ham
og udnyttede ham.
Og at hun egentlig kun var sammen med ham for pengenes skyld.
Så familien begynder med tiden at tage afstand fra parret,
fordi de ikke kan lide hende.
Vi gennemgik naturligvis hendes personlige forhold
under efterforskningen.
Det kom frem under afhøringerne, at hun havde kendt mange mænd,
som hun havde udnyttet for at skaffe penge og lån,
og som hun ikke havde behandlet godt.
De forhold havde været bygget på udnyttelse.
Politiet må nu kortlægge Carinas færden
i dagene op til den afdøde mands forsvinden
den 5. december, og indtil ti dage efter,
da hun frivilligt mødte op på politistationen.
Den periode var som et stort, sort hul for os.
Så vi måtte se på alt fra opkald, sms'er og den slags
til at indsamle alle oplysninger om hendes økonomi og konti.
Vi kunne se, at Carina i dagene efter mandens forsvinden
var helt utrolig aktiv og købte rigtig mange ting.
Hun besøgte mange butikker, hvor hun købte rengøringsprodukter,
vinkelslibere og ekstra skiver til vinkelsliberen, maling
og mange produkter relateret til lugtfjernelse.
Hun ville altså dække sine spor, om man så må sige.
Selve benzindunken fra ladet var interessant,
fordi der ligger en ubemandet tankstation ude på landet,
hvor hun blev filmet, mens hun fyldte to dunke med benzin.
Den dunk, der stod på ladet, havde en stor lighed med den,
vi kunne se ved pumpen på tankstationen.
Fordi manden jo er forsvundet,
prøver familien at finde ud af, hvad der er sket ham.
"Hvor er han? Kan vi kontakte ham?"
Og ved et rent tilfælde
hører en af mandens slægtninge,
at der er foretaget en ændring i tinglysningen af firmaet,
som gør, at Carina har overtaget firmaet,
og at han selv og hans mor, som tidligere ejede firmaet,
er blevet fjernet fra firmaet.
Det lykkedes at få det stoppet, men hvis ingen havde reageret,
så var det blevet gennemført.
Det indikerer, at den, der får noget ud af mandens død,
er Carina, og at det derfor kunne være hendes motiv for drabet.
Under analysen af den afdøde mands telefon
kan man se, at den sidst befandt sig i huset i Bälgviken,
samtidig med, at Carinas telefon befandt sig der.
Det gør ransagningen af huset endnu mere afgørende.
Vi ville finde et tegn på en kamp.
At der var blod eller noget, der så forkert ud.
Noget, der kunne tyde på, at ikke alt var som normalt.
Vi så noget besynderligt på overetagen.
Carina havde lagt tæppe på i det ene soveværelse,
men det var meget sjusket lavet.
Det passede ikke, så hun havde føjet to ender sammen midt på gulvet.
Det var sjusket lavet, og det passede ikke i kanterne.
Vi fornemmede, at der var sket noget derinde, som hun ville skjule.
Vi delte rummet ind med en snor,
og så begyndte vi ellers at tager prøver af det.
Men der var ingen spor af blod eller noget.
Så han blev ikke dræbt deroppe. I hvert fald ikke så han blødte.
Der var også en jordkælder på ejendommen, som var aflåst.
Metalpladen på låsen så ny ud.
Under den sad der en ældre plade, som var i stykker.
Vi åbnede døren og gik ned i jordkælderen.
Og der så vi straks noget besynderligt.
Teknikerne bemærkede, at gulvet virkede vådt.
Og da de undersøgte det nærmere,
kunne de se, at det var nymalet. Malingen var knap nok tør.
Det var ikke ligefrem et præcisionsarbejde.
Der lå blade på gulvet, som var blevet malet over.
Reolerne i kælderen var ikke blevet flyttet. Der var malet rundt om.
Vi skrabede laget af maling væk for at kunne...
...se, om der var noget under det.
Og det var der. Der var store mærker i betongulvet.
Vi så også, at der er i afløbet, som sad midt på kældergulvet,
lå et hvidt pulver, som viste sig at være vaskepulver.
Der var mange ting, der indikerede, at der var sket noget
i den kælder, som man ville skjule.
Det var meget mistænkeligt.
Hvorfor male en jordkælder midt om vinteren?
Hvorfor var det øverst på listen over renoveringer?
Vi arbejdede os længere ind i jordkælderen
og fandt et antal hår, der sad et stykke oppe på væggen.
De var interessante og blev sendt til analyse.
Resultaterne bekræftede, at dna'et stammede fra den afdøde.
Der indså vi, at vi havde været på rette spor,
og at han var blevet opbevaret i den jordkælder.
Der er også spor af menneskefedt i kælderen.
Samme slags fedt som på ladet af traileren.
Og uden for jordkælderen ligger der rester af brændt stof og knapper
med spor af dna fra den afdøde mand.
Carina havde en halvlang, blå jakke,
som hun havde på under sine indkøbsture,
og på den blå jakke var der også spor af menneskefedt.
Og jakken var sveden bagpå.
Hendes dna var på den,
så vi kunne fastslå, at Carina havde den jakke på,
mens hun håndterede liget og derved fik menneskefedtet på sig.
Selvom de har fundet mange spor, der kaster mistanken på Carina,
ved de stadig ikke, hvordan manden døde.
Så nu sætter de deres lid til, at afhøringerne af Carina
kaster lys over det.
Politiet afhørte hende 13 gange.
De varede typisk i syv-otte timer.
Politiet gennemgik alle beviserne imod hende,
men hun sagde "ingen kommentar" eller sad bare og så på betjentene.
Hun kunne være så glad og livlig sammen med sin forsvarer
og med os betjente,
men straks vi begyndte at optage, blev hun tavs og så ned i gulvet.
Hendes tavshed satte os under et større pres,
fordi vi så var nødt til at opbygge en endnu stærkere sag.
Det er lettere, hvis hun hævder noget,
som vi så kan af- eller bekræfte. Men vi havde ingenting.
Fordi Carina er helt tavs under afhøringerne,
kommer efterforskerne ikke tættere på at finde en dødsårsag.
Men så får retsmedicineren den idé at lave en sideløbende undersøgelse,
som burde kunne svare dem på, om han blev forgiftet.
Retsmedicineren var meget energisk og stod 100% bag ideen.
Han kom på ideen og ringede til mig.
Han sagde, at når de laver den slags undersøgelser,
så gemmer de visse dele,
hvis nu de får brug for at lave yderligere undersøgelser.
Det slog ham, at han havde gemt en del af mavesækken,
som lå i laboratoriets fryser.
Derfor tænkte han, at vi kunne foretage yderligere undersøgelser.
Vi kan få et svar.
Enten fandtes der stoffer i liget, som ikke burde være der, eller ikke.
Efter nogle uger blev det bekræftet, at der var stærk medicin i liget.
Det kunne dog ikke afgøres, hvor store mængderne var.
Han havde beroligende og angstdæmpende medicin i kroppen.
Om han havde indtaget medicinen frivilligt eller ej,
det måtte efterforskningen forsøge at finde ud af.
Derefter fik vi en udskrift over alle hans recepter.
Han havde aldrig fået udskrevet den slags medicin.
Han havde dårligt nok fået udskrevet noget medicin.
Samtaler med naboer afslører,
at den afdøde mands hvide varevogn og trailer
flere gange havde holdt på plænen foran huset og jordkælderen.
Det, sammenholdt med medicinen i hans mavesæk
og andre tekniske beviser, som var blevet sikret,
kunne politiet begynde at forme en teori om, hvad der skete.
Vi mente, at de to kørte til Bälgviken den 5. december.
Han har nok følt et stort pres fra familien over de forsvundne penge.
Og da de så er derude i huset,
begynder de at skændes om det, og så dør han.
Min tanke om, hvordan drabet endte med at ske, er,
at Carina havde knust pillerne,
og blandet dem i hans mad.
Han bliver rolig og træt, og måske lægger han sig på sofaen.
Hans dna blev fundet
på en pude på sofaen i stuen.
Vi analyserede alle puder, og hans dna var kun på den ene.
Jeg hævder, at Carina kvalte ham med puden,
fordi der ikke var et eneste tegn på en kamp.
Efter han døde, prøvede hun at sætte ild til ham.
Men det fungerede ikke, så kun hans tøj brændte.
Men temperaturen blev så høj, at hans fedt begyndte at smelte.
Carina indså, at det ikke fungerede,
så hun kørte tilbage med liget på traileren
og stuvede ham ind i jordkælderen.
Vi ved, at Carina Heeds børn skal komme og se huset for første gang.
Så hun tager i Ahlsell og køber den nye lås,
som hun monterer på døren,
for den havde ikke tidligere været aflåst.
Hun ville undgå, at et af børnene gik ned i kælderen.
Siden købte Carina brænde,
og rengøringsprodukter, og hun fyldte dunkene med benzin.
Hun sætter ham ind i bilen igen og kører ud til Hedlandet,
hvor hun finder det øde sted, hvor hun efterlader hans bil.
Hun læssede bilen med brænde. Hun havde købt 160 liter brænder.
Hun hældte benzin ud i bilen og antændte den.
Hendes jakke blev svedet i processen.
Derefter kørte hun hjem til Bälgviken.
Derefter begyndte hun på alt det med
at prøve at ødelægge beviser og dække over drabet.
I byggemarkedet købte hun grå maling og en slibemaskine.
Hun ville slette sine spor hurtigst muligt.
Det er alle de små delelementer, der tilsammen gør sagen stærk.
Når vi sætter alt sammen, er den solid.
Men det er et meget tungt arbejde med liget og alle de andre trin.
Hvilket kontakter har hun? Kan hun have fået hjælp?
Politiet beslutter sig for at lave en rekonstruktion
for at teste, om det er fysisk muligt for Carina at flytte et lig
på den måde, som de mistænker.
Vi udvalgte en kollega,
som mindede mest i højde og drøje om Carina,
som så forsøgte at slæbe en dukke,
der mindede om den dræbtes.
Vi tilføjede et par kilo for at være på den sikre side.
For at afprøve, om det var muligt.
Vi konkluderede, at med den fysik, som Carina havde dengang,
så kunne hun have gjort det.
Det er bestemt muligt at flytte og transportere et lig på den måde.
Og på intet tidspunkt i efterforskningen
fandt vi andre personer, som kunne have været indblandet.
Der var kun én person, og det var Carina.
Den 13. maj 2020,
et år og fem måneder efter, at manden blev fundet dræbt,
begyndte retssagen i Eskilstunas byret.
Jeg tiltalte Carina for drab, usømmelig omgang med lig,
og groft bedrageri.
Jeg mente bestemt, at byretten ville give mig medhold
og dømme hende for de forhold.
Jeg var lidt bekymret.
Man ved aldrig, hvordan det går.
Og jeg var spændt på, om hun ville sige noget nu.
Jeg tænkte, at det måtte hun da gøre.
Du har jo ikke villet udtale dig under efterforskningen.
Men vil du stadig ikke det?
Er du klar til at tale om noget?
Høje dommer, jeg forstår, at du ønsker svar.
Men jeg føler, at det, der er blevet sagt, og at det, andre har sagt,
er blevet så forskruet og fordrejet, og det er ikke sandt.
Så af respekt for alle de involverede
ønsker jeg at bevare min ret til ikke at udtale mig.
Så derfor, høje dommer,
vil jeg ikke svare på spørgsmål.
Vi sad i retten, og da det blev Carinas tur, valgte hun igen at tie.
Det tog jeg ikke ret godt, faktisk.
For alle offerets pårørende sad på den ene side,
og Carina sad på den anden, vendt næsten helt væk fra familien.
Hun så kun på sin advokat og ind i væggen.
Det var hårdt at se familien sidde der og have det så dårligt.
De skulle høre alt igen.
Han var en rigtig sød far. Jeg elskede min far så højt.
Han ønskede altid det bedste for os børn.
Hvordan var dit forhold til din far, efter han mødte Carina?
Vi talte ikke lige så meget. Vores forhold led.
Hvad så, da hun flyttede ind?
Det føltes, som om hun ville af med os børn.
Vi var ikke velkommen længere.
Kun hun og hendes børn skulle være i huset.
Jeg fik en masse sære sms'er fra Carina,
hvor hun kaldte mig alt muligt. Luder, kusse, idiot.
Far havde valgt hendes familie, og det skulle jeg acceptere.
Hvordan behandlede Carina din far?
Hun var manipulerende og tvang ham til at gøre, som hun ville.
Hun var ikke ret sød. Han fortalte mig engang,
at han havde ondt i ribbenene, så jeg spurgte, hvad der var sket.
Carina havde sparket ham i brystet og havde nok beskadiget hans ribben.
Jeg blev chokeret.
Jeg sagde: "Du må forlade hende. Ellers gør hun dig bare fortræd."
Han sagde, at han ikke ville være alene.
Det var psykisk og fysisk mishandling.
Da du hørte, at din far var blevet fundet i bilen...
...hvad tænkte og følte du da?
Farfar kom hjem, helt stille, og gik ud på badeværelset.
Da vidste jeg, at det var slemt.
Man havde fundet en udbrændt bil.
Hans bil, og så sagde jeg: "Den skide Carina har brændt ham!"
Hun var den eneste, der kunne have gjort det.
Ingen andre ville gøre ham fortræd.
Den 7. juli 2020 falder byrettens dom.
Carina dømmes for usømmelig omgang med lig og bedrageri.
Men hun frikendes for drab.
Jeg blev rasende.
Helt utrolig skuffet. Luften blev slået ud af mig.
Vi havde levet med sagen i halvandet år, og så endte det sådan.
Fordi hun havde siddet varetægtsfængslet så længe,
cirka halvandet år,
kunne hun forlade byretten samtidig med os,
fordi straffen svarede til den tid, hun havde siddet varetægtsfængslet.
Jeg tvivlede ikke. Selvfølgelig ankede jeg dommen.
Jeg mente, at byretten traf den forkerte afgørelse,
og følte, at hun skulle dømmes for det, jeg tiltalte hende for.
Altså også drabet.
Efter yderligere et år bliver sagen taget op i landsretten.
Carina vælger igen at forholde sig tavs, og nægter at svare på noget.
Men den taktik viser sig mindre effektiv i landsretten.
Den 29. november 2021 idømmes Carina 16 års fængsel for drab.
Det føltes så godt. Det er svært at beskrive.
Mange efterforskninger trækker ud,
men den her var den længste, som jeg har arbejdet på.
Når man har arbejdet så intensivt på den,
er det en kæmpe lettelse, og det føles så godt,
at familien endelig har fået en slags retfærdighed.
Og det er rart at få ret i det, jeg har fundet frem til.
Jeg er så tilfreds. Inderligt tilfreds.
Jeg blev så glad på familiens vegne.
For det var faktisk det, der påvirkede mig mest.
Deres skuffelse efter byrettens dom.
Nu havde de fået retfærdighed.
Det føltes så godt.
Det var så usædvanlig en fremgangsmåde,
at han blev brændt to gange.
Det er... Det er makabert.
Da vi havde sikret fedtet
og fundet ud af, at det var fra et menneske...
Det kan jeg nok aldrig glemme.
Jeg er aldrig stødt på menneskefedt i nogen anden sag.
Der er flere ting, der skiller sig ud.
Carina som person. Hvordan hun er og opførte sig
i dagene efter hans forsvinden, til hun kom ind på politistationen.
Det var en meget speciel sag.
At de har mistet deres far, er jo...
De er naturligvis stadig dybt påvirkede af det.
Deres liv er på mange måder blevet ødelagt følelsesmæssigt.
De har mistet et højt elsket familiemedlem.
Det er rædsomt.
Og hendes makabre håndtering af liget,
som hun satte ild til to gange og slæbte rundt på, er bare...
Der er mange makabre elementer i denne sag.
Tekster af: Mille Dyre Egegaard plint.com