-112, vad har inträffat? -Jag tror jag bevittnat ett mord.
Shit, jag tror att jag har bevittnat ett mord.
Vad är det som har hänt?
Jag såg en kille jaga en annan kille och jag ropade efter honom.
Den killen har blivit huggen i halsen. Han är död.
Ligger han på marken och är...
Ja, han är död. Han är huggen i halsen.
Shit...
Shit, vad är det här?
Var är du nånstans?
Vad är det för nummer här?
Tegelgatan 3.
Det är på Tegelgatan. Fuck...
Han är död. Shit, han är fucking död.
Larmet kom in klockan... strax innan 03-tiden,
och vi befinner oss vid polisstationen då.
Det vi får över radion är
att ett vittne ska ha sett en man bli knivhuggen.
Gärningsmannen ska ha lämnat platsen.
-Är gärningsmannen kvar? -Nej, han sprang.
-I vilken riktning? -Han sprang mot resecentrum.
Vi är på plats ungefär fem minuter efter att larmet inkommer.
Vi kommer körandes på den här gatan och stannar ungefär här.
Jag ser en polisbil här som kommer. Det kommer en mot mig nu.
-Är polisen vid mannen? -Ja, de är här nu.
Här har vi då brottsplatsen och...
det vi möts av är brottsoffret som ligger längs med gatan här,
och vittnet står längs med husväggen.
Platsen där mannen ligger är en helt öppen gata i centrala Örebro.
Det är inte bara polis som anländer.
Vi hinner bara kliva ur bilen när ambulansen anländer.
Det första vi gör är att gå fram till mannen och kollar till honom.
Ambulanspersonalen kan snabbt konstatera att han har avlidit.
Därifrån börjar egentligen brottsutredningen.
Det var omfattande våld.
Flertalet knivhugg.
Otäcka scener på platsen.
Polisen har anlänt fem minuter efter att mordet har begåtts.
Nu gäller det att så fort som möjligt
ta upp jakten på gärningsmannen.
Vittnet är uppenbart chockad. Det är svårt att få kontakt.
Han är uppe i varv,
vilket man förstår, när man har bevittnat en sån här händelse.
Gärningsmannen ska ha lämnat i riktning mot parken.
Vi ropar ut det här till resurserna som är på väg fram,
för att de ska söka i den riktningen efter en eventuell gärningsperson.
I väntan på att hundförare ska anlända
och ansluta sig till polisens jakt efter mördaren
spärrar Mohammad av mordplatsen
och kriminaltekniker kallas in för att säkra teknisk bevisning.
Jag blir uppringd mitt i natten ifrån polisstationen.
De berättar att en man är anträffad död utomhus.
Jag kontaktar en kollega och vi åker dit.
När vi kommer fram dit, så är det en korsning
och det ligger ett tält mitt i korsningen.
Där under ligger en död man som är knivhuggen.
Man klarar ungefär att bli av med en liter blod.
Får man inte sjukhusvård då, så dör man.
Det var betydligt mer än en liter blod där.
Även om han hade kommit
under sjukhusvård väldigt tidigt, så hade han inte överlevt.
Jag gissar att det var flera liter blod på asfalten.
Offret hade plånbok på sig, som satt fast i en kedja.
I plånboken så låg det föremål, bland annat pengar,
vilket kan tala för att det inte var ett rånmord, utan nåt annat.
Plånboken gjorde också att vi tidigt fick identitet på vem det var.
Den avlidne mannen heter Peter och är 56 år.
Han är från Örebro och skriven på en adress
bara gångavstånd från platsen där han hittats.
Kriminalteknikernas arbete fortsätter,
men brottsplatsens läge ställer dem inför stora utmaningar.
Det har varit en eller flera där som har med gärningen att göra,
men det har också varit hundratals eller tusentals andra personer där.
Att särskilja skospår i grus eller på asfalt
är väldigt komplext, eller i det här fallet omöjligt.
Det som vi har att jobba med är en del blodspår,
det fanns en keps på marken och en foppatoffel.
Han hade en foppatoffel på sig och en låg vid sidan om,
så de hörde rimligen ihop.
Kepsen var intressant. Det kan vara offrets,
det kan också vara gärningspersonen som har tappat den eller nån annan.
Än har ingen av polispatrullerna som gett sig av efter mördaren
hittat något.
Men nu får man förstärkning av hundförare.
När hundföraren anländer till platsen, så kommer han
ungefär 100 meter i den riktningen mot parken,
och där anträffar ju han en jacka som är slängd på platsen.
Den har precis blivit slängd, nån har bara slängt av sig den.
Det är märkligt att nån slänger en jacka öppet på ett grönområde.
Jackan var inte sliten på nåt sätt. Det var en jacka på en gräsmatta,
i anslutning till brottsplatsen
och i den riktning som gärningsmannen ska ha lämnat åt.
Det gör ju såklart jackan väldigt intressant för oss.
Jag går dit, och tar på mig gummihandskar
för att inte förstöra eventuellt DNA eller fingeravtryck
som kan finnas på föremål och på jackan.
I ena jackfickan hittar jag ett kvitto.
Någon har handlat på ICA här i närheten.
Utöver jackan får hunden inte vittring på något mer.
Mördaren verkar vara spårlöst försvunnen.
De upphittade föremålen skickas omgående på analys.
Polisen fortsätter avsöka platsen i hopp om att hitta fler spår.
När man går igenom soptunnor,
häckar, tak och sånt där som man kan komma åt,
så anträffades det en morakniv i en papperskorg som låg överst.
Det var naturligtvis intressant. Är det här mordvapnet?
Redan vid den initiala undersökningen av kroppen
kan polisen konstatera att det ser ut som att offret
har fått minst 25 knivhugg,
åtskilliga i halsområdet.
Men trots att polisen har hittat flertalet spår på brottsplatsen
kan man inte garantera att dessa har med mordet att göra,
då det är en offentlig plats.
I det här läget har utredarna väldigt lite att gå på.
På morgonen, vid den här tidpunkten, arbetar jag
som chef för krimjouren i Örebro.
Jag är spaningsledare i ett annat mord.
Men kommer på morgonen klockan åtta och får till mig att jag får ta vid
som spaningsledare vid ett nytt mord som skett under natten.
Vid den här typen av brott är de första dygnen och timmarna
otroligt viktiga och avgörande för utredningens gång.
Hur mycket info vi lyckas få fram och vad vi kan få fram.
Och hur snabbt vi kan få fram det.
Jag får så mycket resurser som jag behöver, initialt.
När vi inte har mer att gå på än en slängd jacka och morakniv
börjar vi att kartlägga offret för att se
om nånting i hans liv kan ge oss nån ledtråd kring vad som har hänt.
Så en husrannsakan görs hemma i Peters lägenhet,
tämligen fort för att försöka bringa nån form av klarhet.
Vid undersökningen av offrets lägenhet så fanns det ingenting
som talade för att han hade haft besök eller nån koppling till nån.
Det var en helt vanlig, städad lägenhet. Ordning och reda.
Ingenting som gav nån ledtråd att komma vidare.
Polisen noterar dock att det finns saker i Peters liv
som sticker ut från normen.
Offret hade ingen mobiltelefon på sig.
Och vi vet att i nästan 100 procent av alla fall
så bär folk en mobiltelefon.
Han hade inte det, och det var lite unikt.
Var den stulen, eller varför var det så?
Det visar sig sen vid husrannsakan i offrets bostad
att där fanns de telefoner som var kopplade till honom.
Det visar sig också
att han inte hade större kontakt med nån annan än sin mamma.
Han lever väldigt stillsamt och har begränsad kontakt med omvärlden,
i form av sociala medier eller internet överhuvudtaget.
Han lever sitt liv i stillhet.
Det finns egentligen ingen förklaring i hans bakgrund
som kan ge nån form av ljus på vad det är som har hänt.
Polisen i Örebro går ut och berättar att den person
som hittades mördad på Väster i Örebro i natt
är en 56-årig man från Örebro.
Anders Sjöberg är polisens presskommunikatör.
Enligt polisen på plats så har man gjort en del fynd.
Vad kan du säga om de fynden?
Vi har gjort vissa fynd. Det kan jag bekräfta.
Sen kan jag inte gå in på vad det är som vi har hittat.
Kartläggningen visar att Peter lever ett inrutat liv med fasta rutiner.
Varje morgon går han till ett lokalt café.
Efter det går han till sin favoritbutik,
skivaffären Bananamoon.
Han såg ut som en hårdrockare,
jeansjacka, och han var rätt spänstig och hyfsat lång.
Lite längre hår, så att jovisst...
Man kunde nog ana att han lyssnade på metal.
Det var CD han var intresserad av. De flesta i hårdrocksväg har vi här.
Peter var stamkund här under flera år.
Han kom ofta in, inte dagligen, men åtminstone tre dagar i veckan.
Han ingick i kategorin "stamkunder som är lite udda".
Vi har rätt många lite udda figurer, som gillar musik, film och så.
När man jobbar här har man lite av en bartenderfunktion.
Man pratar mycket med människor.
Jag försökte få igång samtal med Peter,
och försökte få honom att le och prata lite mer...
Det var aldrig mycket mer än att han frågade efter skivor eller...
"hej" och "tack" och sånt där. Så var det.
Centrala delarna av Örebro är inte stora. Det är en liten stadskärna.
Det är klart att om såna här saker kan hända i de centrala delarna,
då känner man sig inte trygg, helt och hållet, när man är ute.
Peter var så lugn och timid.
Att han skulle hamna i nån form av bråk, det var ju ofattbart.
I den fortsatta kartläggningen av Peters liv och rutiner
framkommer en detalj
som blir högintressant i utredningen.
Mordet sker natten till måndag
och på måndagar får Peter pengar in på sitt konto.
Så vi begär in övervakningsfilmer, som kan ge oss hjälp, i närområdet
och en av dem är en uttagsautomat rakt över parken där det här händer,
och de här bilderna får vi relativt fort.
Vi kan se att Peter gör ett uttag på 200 kronor i uttagsautomaten.
Klockan är 02.36 vid den här tidpunkten,
och det är bara 10 minuter tills att Peter avlider.
Trots att Peters plånbok hittas och inte har blivit stulen,
börjar Niklas och hans kollegor, med hjälp av övervakningsfilmen,
formulera en arbetshypotes.
Någon kan ha sett honom ta ut pengar vid den här tidpunkten,
och hypotesen är att det handlar om ett rån som har gått överstyr.
Det är inte speciellt vanligt att en sån här händelse sker.
Det vanligaste är att offret och gärningsmannen har en relation.
Polisen misstänker att det handlar om ett slumpmord,
så det ställer extra höga krav på utredningen.
Det kan innebära att enda sättet att få tag på gärningsmannen
är genom de spår och iakttagelser man har från brottsplatsen.
Vi får ganska snabbt veta att det är tre personer som har sett mordet.
Det är vittnet på gatan som ringer till polisen.
Det är en man i huset direkt ovanför där det här händer.
Sen är det en kvinna i ett fönster på andra sidan vägen.
Det ena vittnet beskriver ett visst utseende,
ett visst antal klädesplagg.
Det andra vittnet ett annat utseende med andra klädesplagg,
och det tredje vittnet på ett annat sätt.
Det har varit mörkt ute och därmed begränsade möjligheter att se saker.
Speciellt om det är en traumatisk sak man ser.
Det är svårt att återge vad det är man har sett.
Det ställer naturligtvis till problem för utredningen.
Hur ska vittnesmålen hanteras,
eftersom de beskriver tre olika personer?
Man kan inte lita på vittnesmålen fullt ut.
Vittnenas signalement motsäger varandra
så nu står hoppet än mer
till att analysen av de beslagtagna föremålen
från brottsplatsen ska ge resultat.
När polisen får provsvaret på den morakniv
som hittats i en soptunna intill parken,
visar det sig att den inte har med brottet att göra.
Analysen av dunjackan som även den hittats i parken är inte klar,
och trots oklarheten om den verkligen tillhör gärningsmannen
går polisen vidare med att undersöka det kvittot som låg i jackfickan.
I jackans vänstra ficka ligger ett hopskrynklat kvitto...
från februari 2018.
Vi kan urskilja det mesta på kvittot.
Vi kan se att det har gjorts ett inköp på ICA Ekershallen.
En närliggande livsmedelsbutik som ligger väldigt nära platsen.
Och de har betalat med kort.
Så vem som är ägare till kortet som har gjort inköpet
blir ju genast väldigt intressant för oss att ta reda på.
Så en förfrågan ställs till banken ganska omgående,
om vi kan få en identitet på ägaren till det här kortet.
Det går ju att koppla till en person via banken.
Man ser att det är en person som bor i Örebro.
Han har en adress i Örebro på Västra Bangatan 7.
Som är en studentlägenhet.
Vi börjar med en kartläggning av den här individen.
Den här personen blir högintressant för oss.
Men det visar sig att han är i Stockholm för tillfället.
Den 1 augusti skickas en polispatrull till Stockholm
för att hålla ett förhör.
Mannen nekar till inblandning i brottet
och påstår att han befunnit sig i Stockholm vid mordets tidpunkt.
Polisen fortsätter förhöra mannen och visar den upphittade jackan.
Han identifierar jackan som sin.
Men han förklarar väl egentligen ingenting.
Han säger att sist han såg jackan,
så hängde den i hans studentrum på Västra Bangatan 7.
Där hängde den när han låste och åkte hem för sommaren,
så i hans värld så borde den hänga kvar där.
Då blir hans lägenhet genast jätteintressant för oss.
Så en polispatrull åker till platsen
så fort vi får informationen på eftermiddagen den 1 augusti.
Om studenten talar sanning, hur har då jackan hamnat i parken?
Har någon annan varit inne i lägenheten?
Och kan det till och med vara så att den här personen är kvar?
Utredaren Tony Odhner och en kollega åker för att undersöka lägenheten.
Vi känner på dörren, och den är låst.
Vi känner på andra dörrar här som är låsta.
Vi tänker att vi gör en koll i området
och ser om det finns ett annat sätt att ta sig in i trapphuset.
När vi kommer hit så känner vi på dörrarna och en av dem är öppen.
Den leder ner till källaren.
Som går vidare till trapphuset.
När vi kommer upp i korridorerna så ser vi
att det är ett flertal lägenheter på varje våning,
men där står inga namn på dörrarna.
Så vi får leta oss igenom trapphuset och känna på alla dörrar.
Och den sista dörren vi känner på är öppen.
Vi förstår att det kan vara rätt lägenhet.
Det finns dokument och fotografier på lägenhetsinnehavaren.
Och han har då sagt att lägenheten ska vara tom.
Men vi kan se att det är flera som har varit i lägenheten.
Madrasser på golvet, det finns tomflaskor och tallrikar
som gör att vi förstår att det har varit fler där.
När vi går igenom lägenheten upptäcker vi att det är en man där.
Vi pratar med honom.
Han är svävande på sina svar,
och han lämnar uppgifter som vi inte tycker stämmer.
Han säger att det är hans kompis som har lånat lägenheten,
och att de har varit där i nån dag eller två.
När Tony fortsätter att förhöra mannen i lägenheten
noterar han en detalj som väcker hans intresse.
Den här mannen har en sårskada på ett finger som har bandagerats.
I fall där det handlar om ett stort antal knivhugg,
så är det väldigt ofta som gärningsmannen själv skär sig.
Med tanke på att kniven blir ganska hal,
och det är ganska kraftfulla hugg som man behöver göra,
så då slinter de ofta och skär sig själva.
Det blir extra intressant för oss.
I det här läget så fattar jag beslutet att den 34-åriga mannen
ska hämtas till förhör inne på polisstationen.
Polisen spärrar av lägenheten, och kallar in kriminaltekniker
som genast gör intressanta fynd.
Det finns blodbesudlingar som sitter på något udda ställen.
Bland annat på en dörrkarm som leder in till lägenheten.
Och i badrummet, och de skickas på analys.
Ett beslut som jag också tar är att soptunnorna ska sökas igenom,
och det dröjer inte länge förrän vi får träff
i en av soptunnorna.
I en av soptunnorna som har tagits fram så ligger det en påse.
Påsen tas upp och man kan se att det ligger blöta kläder i påsen.
Det var ett par träningsbyxor, inget blod på dem,
men det var blod på en t-shirt.
Det var ett par kalsonger med små blodbesudlingar på.
Och det var ett par svarta skor med blodstänk på.
Det här skickades med ilfart ner till laboratoriet i Linköping
för att ta reda på vems blod som finns på plaggen.
Analysen av kläderna dröjer,
men polisen får snabbt svar på vems blod man har hittat i lägenheten.
Blodet som anträffas på dörrkarmen är troligtvis Peters.
Så vi känner att vi har hamnat i rätt lägenhet.
En person är gripen och anhållen
skäligen misstänkt för mord på Väster i Örebro,
det berättar åklagare och förundersökningsledare
Karin Lindell.
Jag kan säga att det är en man i 30-årsåldern.
Vad har han själv för inställning till misstankarna mot honom?
Personen har delgivits misstanke och förnekar brott.
Ytterligare förhör kommer att hållas med den här personen under dagen
med försvarare närvarande.
34-åringen berättar
att det är första natten han har spenderat i lägenheten
och att han har blivit dittagen av en kompis
som han känner till namnet Mo.
Mo är för mig en känd individ i Örebro.
Han har tidigare figurerat i olika ärenden.
Han är en ganska stökig individ.
Den 34-årige mannen undersöks av en rättsläkare.
Vi kan konstatera att hans skada är gammal, inget som skett nyligen.
Efter förhöret och analyssvaret på skadorna
försvagas misstankarna mot 34-åringen
och det blir nu av yttersta vikt att få tag på den andra mannen
som verkar ha befunnit sig i lägenheten.
Mo...
Han har för några år sen varit inblandad i en spektakulär händelse.
Två år innan den här händelsen, 2016,
så fick jag åka till en adress i Örebro
där en man hade gått omkring tidigt på morgonen
och bankat på massa fönsterrutor och påkallat hjälp.
När polisen kommer dit så sitter den mannen på trottoaren
och har handen avhuggen och två stora jack i pannan.
Det visar sig vara Mo.
Man kommer fram till den aktuella adressen och i trapphuset var det
blod sprutat högt och lågt ifrån den här skadan.
Den delen av handen som var avhuggen
anträffades sen i soprummet i anslutning till trapphuset.
Polisen lägger sig i bakhåll vid lägenheten
för att se om Mo återvänder.
Kollegan står på balkongen och tittar efter honom.
Min kollega upptäcker att det kommer en person på cykel som liknar Mo.
Jag ställer mig inne i trapphuset i väntan på att han ska komma in.
Men jag ser hur han cyklar förbi.
Jag tittar efter signalementet att han ska ha en halv hand.
Jag ser att han har det.
Jag kliver in lite i trapphuset för att han inte ska se mig,
och nästa gång jag ser honom kommer han cyklandes
i raskt tempo åt andra hållet.
Han har troligtvis upptäckt oss eller den civila polisbilen.
Vi springer ut och sätter oss i bilen och försöker följa efter.
Men vi hittar honom inte.
Efter insatsen är Mo tillsynes spårlöst försvunnen.
Samtidigt får polisen tillbaka fler analyssvar
som visar att DNA och fingeravtryck från Mo finns i lägenheten.
Men då inget nytt framkommer i förhören med 34-åringen
väljaren man att återigen kontakta ägaren
av studentlägenheten
i hopp om att han har mer information.
Vi frågar studenten varför det finns två individer i hans lägenhet.
Han har ingen förklaring mer än att han vid ett tillfälle har
slarvat bort en nyckel till sin lägenhet.
Vi får inte nån bättre förklaring kring hur de här personerna
kommer in, eller tar sig in,
men de har ingen anknytning till varandra.
Individerna är hemlösa,
och har nog upptäckt att man kan ta sig in via källaringången,
och har använt lägenheten som bostad i några dagar.
Med en misstänkt mördare på fri fot
är oron stor för att han ska slå till igen.
Då får polisen ett tips från allmänheten som förändrar läget.
Den 6:e augusti kommer det in ett samtal
om en man som uppträder ganska olustigt...
och verkar vara väldigt påverkad.
När polisen kommer ut till platsen som är ett friluftsområde
strax utanför Örebro, så är det ju då Mo.
Mo är ganska påverkad när polispatrullen anträffar honom.
Så det blir inget dramatiskt gripande överhuvudtaget.
Han beläggs med handfängsel och körs till arresten i Örebro.
Mo tiger sig i princip igenom hela utredningen.
Han verkar ganska ointresserad av att svara på frågor
eller vara med på förhör överhuvudtaget.
Han svarar att han inte orkar, och inte vill,
och att de får bära ner honom till förhör.
Han orkar inte gå ner och svara på frågor.
Han säger några få saker genom polisutredningen.
Han säger ingenting om händelsen, eller att han ens har varit där.
Han nekar bara. Han rapar och släpper väder...
när förhörsledarna ställer frågor.
Han ger ett väldigt lojt och ointresserat intryck.
Vi får inte nånting vettigt ur honom.
Då Mo varken erkänner brottet
eller berättar nåt som kan driva utredningen vidare,
blir det nu av yttersta vikt att säkra ytterligare bevis
som antingen kan knyta Mo till brottet eller avskriva honom.
Vi vet i det här läget att Mo rör sig i de centrala delarna,
så vi hämtar in film från olika ställen där han brukar vara,
bland annat en ICA-butik i centrala Örebro.
I den här ICA-butiken hittar vi Mo dagen före det här mordet.
Kläderna som vi hittar utanför lägenheten,
som är blodiga och blöta,
de stämmer in på kläderna Mo har i övervakningsfilmen.
Kombinationen av träningsbyxorna, t-shirten, skorna,
de anträffas i samma påse,
samma kombination av kläder har Mo på sig
strax innan mordet eller dagen innan och dagarna innan,
så kläderna kan knytas till honom med ganska stor forensisk styrka
att det är hans kläder.
Kläderna från soptunnan, som man nu kan knyta till Mo,
ger polisen en ledtråd.
När vi plockar upp kläderna så luktar det nästan som åvatten,
sånt här sunkigt åvatten,
och vid platsen där de anträffas går Svartån i Örebro.
Det här får oss att tro att den som har haft kläderna
har hoppat ner i Svartån som rinner precis bredvid lägenheten
och försökt tvätta av sig.
De måste ha varit ganska mycket blod på gärningsmannen när han flydde.
Och om mordvapnet kan ha hamnat i ån vid samma tidpunkt...
Därför rekvirerar vi dykare från sjöpolisen i Stockholm
som kommer och börjar dragga av Svartån
och dyker efter mordvapnet.
Men de hittar tyvärr ingenting.
Men hoppet om att säkra mordvapnet tänds på nytt
då polisen får in ett föremål som har hittats i Svartån.
Det finns en företeelse som kallas för "magnetfiskare".
Det är privatpersoner, medborgare,
som istället för att fiska fisk, har ett fiskespö med en magnet.
Man kastar i det från nån bro och får upp magnetiska föremål.
I det här fallet hade en magnetfiskare hittat en kniv
som kunde kopplas till området, och det var naturligtvis intressant.
Det visar sig dock att kniven hade legat så länge i Svartån
att den omöjligt kan ha med mordet att göra.
Men ett par dagar senare
gör utredningen ett oväntat genombrott.
I samband med undersökningen av lägenheten
kommer lägenhetsinnehavaren dit.
Lägenhetsinnehavaren går igenom vilka saker som är hans
och vilka saker som har kommit dit efter att han lämnade.
Han pekar på var saker har stått och vad som är flyttat
och då hittar han en kniv
som ligger i nedre ugnsluckan på spisen.
Det är hans kniv, men den har inte legat där.
Han har haft ett knivställ på köksbänken.
Vi förstod då att någon av de två personerna har flyttat kniven.
Den skickas till NFC för kontroll.
Vi får till svar att det finns blod på kniven,
men det är bara djurblod.
Trots det negativa provsvaret
vägrar polisen ge upp sin känsla
av att detta kan vara mordvapnet.
De begär ytterligare en undersökning
och den här gången föreslår man att knivskaftet ska monteras av.
Efter en kort stund kommer det svar från NFC
att man har hittat Peters blod inuti skaftet på den här kniven.
Det går att binda Mo till lägenheten
men då hans DNA inte finns på det misstänkta mordvapnet
kan man inte binda honom till mordplatsen.
Nu står hoppet till den jacka som hittats i parken
och som NFC har haft på undersökning.
Vi får svar från NFC angående dunjackan
och i den har två DNA-profiler säkrats.
Den ena är från studenten som bor i lägenheten,
vilket inte är så konstigt eftersom det är hans jacka.
DNA-profil nummer två är Mos.
Det är också på den högsta graderingen.
Det är väldigt troligt att det är Mo som har tagit jackan och burit den
ute i parken.
Nu kommer även resultatet på kläderna man hittat i påsen
i soptunnan utanför lägenheten.
De här skorna som vi hittade ute i soptunnan...
där finns Mos DNA i skorna
och det är den högsta graden de kan gradera på NFC
att det är hans DNA.
Utanpå skorna har de hittat blod från Peter,
också på den högsta graderingen.
I det här läget har vi Mos DNA i skorna och Peters utanpå skorna.
Eftersom vi i det här läget vet
att polisen snabbt kommer till platsen och spärrar av,
så finns det ingen förklaring till
att Peters blod kan ha hamnat på skorna på annat sätt
än att det är gärningsmannens skor.
I det här läget tycker vi att vi har en robust utredning mot Mo.
Det är bara hans DNA i skorna med Peters blod.
Vi har även ett par kalsonger med Mos DNA i,
och Peters blodavtryck bak på kalsongerna.
Vi har ett mordvapen i lägenheten med Peters blod på,
där Mo har uppehållit sig, bevisligen.
I vår värld har vi robust, teknisk bevisning mot Mo i det här läget.
Det var i slutet av juli som en man hittades död vid en park på Väster
och den misstänkta 28-åringen greps en vecka senare.
Samtidigt har misstankarna mot den man i 35-årsåldern
som först greps och häktades för mordet avskrivits helt.
Efter sex månaders utredningsarbete inleds rättegången i början av 2019
mot Mo i Örebro tingsrätt.
Han åtalas för att ensam ha mördat Peter
med 25 knivhugg, sommaren 2018.
Mo begär under hela utredningen
att slippa ha en försvarare närvarande.
Han får en tilldelad ändå, med tanke på brottets allvarlighet.
Men han vill inte att försvararen ska företräda honom under förhör
och även under huvudförhandlingen så sköter han sin egen talan.
Han säger inte extremt mycket.
Han nekar bara till brott och har inga rimliga förklaringar
på varför hans DNA och Peters blod finns på de här kläderna.
Det har han ingen rimlig förklaring till.
Han säger bara att det är fel och att han är oskyldig.
Det är väl det han säger.
Det begärs under tiden en sinnesundersökning på Mo
och det visar att han inte led av en allvarlig psykisk störning
under det här brottet.
Så det finns inga hinder för att döma honom till fängelse.
Mo döms i april 2019 till 17 års fängelse och utvisning
av Örebro tingsrätt.
En dom som han inte överklagar.
Trots en framgångsrik utredning och en fällande dom
återstår fortfarande frågan
om varför Peter blev mördad den natten i juli 2018.
Vår bild är väl att det här är ett rån som har gått överstyr
där Peter inte har velat lämna ifrån sig plånbok eller pengar,
utan gör motstånd.
Peter har varit på fel plats vid fel tillfälle,
och det är olyckliga omständigheter som gör att han blir ett offer.
Det är ett rån på 200 kronor som slutar i ett mord.
Det här är ovanliga brott.
Särskilt när gärningsman och offer inte känner varandra.
Det som utmärker fallet
är dels att offret överhuvudtaget inte finns i nån kriminell miljö.
Det finns inga digitala spår.
Det verkade vara ett oprovocerat, onödigt överfall.
Då tänkte jag: "Hur tusan ska vi få reda på vem det här är?"
Som tur var så hade inte studenten kastat sitt kvitto
när han var och köpte ost och duschkräm.
Att han inte kastade sitt kvitto är
det som gör att det finns en person dömd för att ha begått mordet.
En vanlig, snäll, skötsam medborgare blir överfallen och mördad,
då han var på fel ställe vid fel tillfälle
och möter en fullständigt galen gärningsperson.
Man tänker ju att det kunde ha varit jag, eller vem som helst.
Det är det som gör det så fruktansvärt otäckt.
Att det är oprovocerat,
att gärningsmannen och offret inte känner varandra.
Det är såna saker som skapar otrygghet i ett samhälle.
Att det kan ske sådana vansinnesdåd.
Att det skulle drabba just Peter är också helt obegripligt.
Han var ju anonym som människa, verkligen.
Så att nej, det var hemskt.
Undertexter: Louise Bengtsson plint.com