SEERE ER ADVART
PROGRAMMET INNEHOLDER VELDIG STERKE BILDER.
Min kollega og jeg sto på Norrtull.
Vi hadde snakket med to foresatte som ikke kom overens.
Da alarmen gikk
at noen skjøt automatisk våpen i Lidingö...
måtte vi fortelle dem bestemt at vi måtte dra,
og så dro vi til Lidingö.
Innsatslederen ga bare ett direktiv.
"Dette er hva jeg vil at vi skal gjøre".
Rømningsveiene skal sperres av så ingen kan forlate Lidingö.
Og på Lidingö er det enkelt.
Det er en bilbro og en sykkelbro.
Alle ledige patruljebiler i byen svarer
på å sperre av broen.
ATTENTAT
Klokken 15.45 den 5. juni 2018,
var det flere personer som ringte nødtelefonen i Stockholm,
og meldte fra om skyting med automatvåpen på Lidingö,
og at en person hadde blitt skutt.
Jeg var etterforsker av store forbrytelser i Stockholm,
og dette skjedde på en ettermiddag da jeg fortsatt var på jobb.
Og ganske raskt ble vi tilkalt til Norrmalms politistasjon,
der vi ble involvert i operasjonen.
Så vi var der fra begynnelsen av. Det hadde nettopp skjedd.
Noen få politibiler skulle kjøre til åstedet,
deretter skulle gjenværende politi sperre veiene ut fra Lidingö.
For å stoppe gjerningsmannen fra å forlate åstedet.
Så vi bestemte oss for å gå til den lille sykkelbrua under bilbrua.
For det var ikke noe politi der enda.
Vi parkerte bilen i høyde med jernbanesporet.
Vi sperret den av,
slik at fotgjengere og syklister ikke kom fra den siden av broen.
Så reiste vi oss lengre nede ved broen
slik at vi kunne observere den,
for å se etter mulige mistenkte som gikk der.
Mens Oscar og hans kolleger følger med på broen i Lidingö,
ankommer flere politibiler og ambulanser til åstedet.
Der fant de en alvorlig skadet mann med skuddskader
som ambulansepersonellet umiddelbart prøve å redde,
mens politiet begynner å samle inn vitneforklaringer
som kan hjelpe i jakten på gjerningsmennene.
Det er ikke mange folk ute,
men det er flere som hørte skudd og så ut vinduet,
som kan gi informasjon om viktige observasjoner.
Det var tidlig ettermiddag og en delvis solrik dag.
Folk satt på balkongene sine, og så videre.
Offeret og hans partner hadde vært i byen og spist lunsj,
de kjører hjem i bilen, men kommer seg bare noen få meter
før han blir angrepet.
En nabo filmet angrepet fra balkongen sin.
En person kom og begynte å skyte.
Offeret var en ganske stor mann, han ble truffet i ryggen,
og han snur seg for å kjempe tilbake.
Det er en kamp,
offeret prøver å løpe fra gjerningsmannen,
men han er skadet.
Han har blitt skutt én, kanskje to ganger.
Etter en stund kollapset offeret.
Gjerningsmannen blir stående over ham, snur pistolen,
og begynner å slå hodet og ansiktet.
Vi telte elleve ganger.
Denne sekvensen er også filmet med en mobiltelefon.
Noen prøver å få oppmerksomheten til gjerningsmannen,
og roper, "Stopp!" og så videre.
For det er ganske brutalt.
Offeret prøver å beskytte ansiktet med hendene,
men du kan se når han mister bevisstheten.
Så løper gjerningsmannen og setter seg i passasjersetet
i en grå bil.
Og så kjører bilen av gårde i høy hastighet.
Ganske kort tid etter alarmen har kommet inn om skytingen,
kom en annen alarm inn om en brennende bil...
på en parkeringsplass, bare noen hundrede meter fra åstedet.
Den grunnleggende teorien er at det er fluktbil som har blitt brent,
en ganske vanlig ting å gjøre.
Om det er fluktbilen,
det kan bety gjerningsmennene nå løper til fots.
I mellomtiden ankom Rasmus, som bor på Lidingö,
på Ropsten t-banestasjon
som ligger på fastlandet,
for å fortsette hjem over broen på Lidingö-toget.
Jeg la merke til politi med hjelmer og vester på Ropsten.
På vei over Lidingö-broen tror jeg at jeg får en varsel,
eller så går jeg inn og spør. Da får jeg vite at det har vært en skyting.
Når vi nærmer oss enden av broen,
Jeg ser to yngre menn som sitter ved vannet.
Min første tanke var at han drakk av vannet.
Eller at han vasket seg selv.
Så jeg fortsetter å gå her, hele veien til stasjonen der borte.
Så går jeg hele veien tilbake hit, og prøver å se ned på disse guttene.
De har flyttet seg litt tilbake og sitter på noen trapper.
Som om de prøvde å få pusten tilbake.
Det virket også litt rart, på en måte.
Så jeg ringer 112, og samtalen min blir koblet til.
Så jeg klemmer meg inn bak en søyle her
så de ikke ser meg og innser at jeg har slått alarm.
Det er omtrent samtidig som de går opp trappene.
Og så går de langs veien her, mot broen.
Og det er her jeg følger etter dem.
Jeg går bak dem på Lidingö-banen,
og prøver å holde distanse.
Så jeg forteller politiet at mennene er på vei til Stockholm.
Når jeg kommer over broen, ser jeg at det er politi
langs veien på den store broen.
Jeg begynner å gestikulere og vinke.
Jeg tror ikke jeg skriker, fordi mennene er foran meg.
Men jeg får kontakt med en politimann på broen.
Det er et vitne som markerer to mennesker
som går mot oss i midten av broen.
Innsatslederen vil naturligvis at vi skal arrestere dem,
så min kollega og jeg går innpå broen for å foreta pågripelsen.
Disse to individene
beveget seg på en måte som tydelig viste at de ikke ville bli sett.
De har hettene trukket ned og skjuler ansiktene sine,
og de passer beskrivelsen gitt av vitnet.
Så det er lett å se hvem vi skal pågripe.
Men det blir raskt klart at det ikke er den perfekte plassen å ta dem på.
Vi vet ikke om de er bevæpnet eller ikke,
vi ønsker ikke å bli tvunget til å skyte langs broen,
fordi det er folk foran og bak gjerningsmennene.
Så jeg snakker med min kollega, og vi bestemmer oss for å vente,
slik at det ikke er noen mellom oss og de mistenkte.
Og når den siste personen mellom oss og de mistenkte passerer,
trekker vi våpnene samtidig, og roper: "Politi, legg dere ned!"
Noe de mistenkte gjør.
Vi legger raskt merke til at ansiktene deres er skadet.
Den ene har en blemme som vokser mens han ligger der,
og den andre sitt hår er brent.
Vi går nærmere og arresterer dem,
og vi konkluderte med at de var i nærheten av den brennende bilen,
og den sprengte,
så de kan ha stått for nærme og brent ansiktene deres.
Så vi kjører dem til politistasjonen,
og etterforskningsarbeidet kan ta over derfra.
Vi begynner med nyhetene om at en 57 år gammel mann
som ble skutt på Lidingö tidligere i dag har omkommet grunnet skadene.
Det var rundt kl. 15.45 i dag at vitner meldte fra til politiet
at skudd ble hørt i Lidingö.
Flere personer sitter nå i varetekt,
og politiet henviser til forbrytelsen som et drap.
For å unngå å bli skadet,
ble offerets partner ble tvunget til å ta dekning under angrepet,
og så derfor ikke så mye av hendelsen.
Men under avhøret, viser det seg at hun har mer å fortelle
som kan være av interesse.
Partneren sier at hun og offeret spiste lunsj i byen,
de følte ikke at de ble fulgt.
Men hun sier at han har hatt ganske mange konflikter.
Han var en mann i middelårene og hadde jobbet nesten hele livet
innen konstruksjon i ulike roller,
som konsulent, og... den typen ting.
Han er involvert i et byggeprosjekt som har fått mye oppmerksomhet,
og hvor det har vært en rekke konflikter.
Det var byggingen av studentleiligheter i Spånga.
Moduler skulle komme fra Kina og deretter gjøres til studentboliger,
men mye hadde skjært seg.
Modulene var ikke av god kvalitet,
og det var konflikter mellom byggefirmaet
og underleverandørene som ble ansatt.
Det var ganske mye penger involvert i dette prosjektet,
og noen ubehagelige ting hadde skjedd med en av kollegene hans.
Så han hadde følt seg litt truet.
Teori vår er at han ble skutt på grunn av noe
relatert til denne konflikten.
På åstedet jakter kriminalteknikerne nøye etter ledetråder.
De ser nærmere etter på den brente bilen.
Og etter å ha sammenlignet den med notater fra vitneforklaring,
mener de at det mest sannsynlig er fluktbilen.
Bilen er så brent,
at det ikke finnes tekniske bevis igjen å sikre,
annet enn å fastslå identiteten av bilen, som vi kan gjøre.
Som resultat, lærer vi at bilen ble stelt et par dager tidligere.
Det er viktig å avhøre de to mennene arrestert på Lidingö-broen
for å se om de kan gi en forklaring.
De vil ikke si hvorfor de er i Lidingö,
eller hvordan de fikk brannskader og sot i ansiktet,
eller hvorfor noen av klærne deres lukter bensin.
Og en var veldig ille brent, spesielt i ansiktet.
Han må ha hatt store smerter.
Han fikk legehjelp, og så videre.
Vi har vitneforklaringer som nevner to gjerningsmenn,
vi har en brent bil,
og to personer med brannskader som lukter bensin.
Vi spekulerte naturligvis med at de var skytteren og sjåføren.
I løpet av dagen og kvelden, lærer vi også at et vitne
som bor i et hus et lite stykke unna
har observert en bil som har stått parkert i flere timer.
De hadde observert en grå, eldre kombi
som hadde stått parkert på plassen deres fra klokken 11 den morgenen
til kvart over tre på ettermiddagen.
Naboene syntes dette var så rart at de tok et bilde av det.
Og du kan etablere fra bildet
at det er samme bil som senere ble brent.
Disse naboene hadde reagert på det faktum at denne bilen
hadde vært der så lenge, at den var fullt av barn,
at de røykte i bilen, utenfor bilen og så videre.
De snakket om seks personer av blandet etnisitet og kjønn,
både jenter og gutter.
Omtrent samtidig, kom det informasjon inn.
Etter at bilen ble tent, så et vitne tre til fire personer
forlate stedet for bilen ble brent.
Så vi hadde to arrestert
og tre til fire som forlot hva som trolig var fluktbilen,
etter at den ble påtent.
Og så har seks til sju personer vært i bilen mens den sto parkert.
Så det stemmer ikke helt.
Når politiet undersøker bildene av den mistenkelige bilen,
med barna som ble sett morgenen før drapet,
ser de begge mennene som ble arrestert på broen i mengden.
Men ingen av mennene samsvarer med beskrivelsen av mannen
som vitner så begå drapet.
Noen beskriver en mørkhudet, ung og tynn gjerningsmann,
trolig maskert.
Så det er ikke mye å gå på.
De to mennene som er pågrepet
er konsekvent på å ikke kommentere under innledende avhør.
Men de har ting på seg som gir ledetråder vi kan følge.
Det er en telefon, en lapp med et telefonnummer,
som vi kan undersøke saken videre med.
Denne lappen med telefonnummeret er av stor interesse, siden vi...
prøver å identifisere eieren, og vi finne ut at dette nummeret er kjent
i en annen politietterforskning.
Våre kolleger i Gøteborg avlyttet de som
nummeret tilhørte.
Denne saken gjaldt også drap med en pistol,
rundt to uker før.
I samtale med våre kolleger i Gøteborg,
innser vi at overvåkingen i etterforskningen deres
sannsynligvis inneholdt verdifull informasjon for oss.
Jeg jobber innenfor grov voldskriminalitet i Gøteborg.
Og denne hendelsen var på søndag, 20. mai 2018.
Jeg får en telefon den kvelden,
"Det har vært en skyting i Guldheden".
Guldheden er et ganske rolig område, ganske sentralt i Gøteborg.
Saksøkeren, moren av barna hans, bodde der.
Han hadde vært med barna og parkerte bilen utenfor bygningen.
De lekte på en lekeplass og da han gikk for å flytte bilen,
han går alene, åpner døren og setter seg i førersetet.
Mens han gjør dette, nærmer en maskert gjerningsmann seg bakfra,
og, med et automatisk våpen,
skyter han mange ganger gjennom venstre fremdør,
og sjåføren som sitter alene i bilen
blir truffet av et stort antall kuler i overkroppen.
Han blir erklært død en time senere på sykehuset.
Søndag kveld, i forstaden Guldheden,
blir en mann i en bil skutt til døde
med det man tror er et automatisk våpen.
Skuddene skremte naboer da brakene lød mellom husene,
og vitner forteller politiet at to menn rømmer fra stedet
i en mørkeblå bil. Ingen arrestasjoner er foretatt.
Offeret var kjent for politiet i Gøteborg.
Han var innblandet i gjengkriminalitet, men inkonsekvent.
Han dukker ikke opp i pågående konflikter,
så det er ikke noe klart motiv for hvorfor dette skulle skje med ham.
Men i et annet tilfelle,
ble en GPS-sender funnet under en bil,
i denne sammenhengen.
Så, som et resultat av det, ser du litt nærmere på bilen.
Og så finner kriminalteknikere en GPS-sender,
som sitter fast ved med en sterk magnet
under bilen som offeret satt i.
Den har et SIM-kort og er tilkoblet til mobilnettet.
Og via en administrativ telefon,
kan du få GPS-koordinater for hvor bilen befinner seg.
Politiet kan dessverre ikke spore GPS-senderen til en person.
Men i stedet får de noe annet som kan hjelpe dem videre.
Gjerningsmennene har blitt sett å forlate åstedet
en eldre Volvo.
Og kort tid etter skytingen
rapporteres det om et forsøk på å tenne en Volvo.
Informasjonen kommer fra en innringer
som ser to personer prøve å sette fyr på en bil.
Det begynner delvis å brenne,
men han klarer å slukke det med et brannslukningsapparat.
Vi fastslår ganske raskt at dette er den etterlyste bilen som er funnet.
Når etterforskere søker etter fluktbilens registreringsnummer,
ser de at den ble stoppet
bare noen dager før Guldheden-drapet.
I bilen satt en 20 år gammel mann kalt Sebastian Makonnen.
Han er personen som politiet i Gøteborg overvåker og avlytter,
siden de mistenker at han kan være skytteren i Guldheden-drapet.
Men det var to andre personer av interesse i bilen.
De to mennene som ble pågrepet på Lidingö-broen.
Kan alle tre være involvert i begge drapene?
Så vi skjønner at det er mange folk her som er
eller kan være av interesse i etterforskningen.
Så vi utvikler et samarbeid med politiet i Gøteborg
hvor våre undersøkelser foregår parallelt,
og vi prøver å dele så mye informasjon vi kan.
Det er bestemt at all informasjon, inkludert fra avlytting,
skal deles mellom undersøkelsene.
De var litt foran oss i tid.
De hadde både avlytting og overvåking på Makonnen,
og i dette materialet kan du se at han har bodd på hotell
i selskap med de to mennene på broen og noen få andre mennesker,
før drapet på Lidingö
her i Stockholm.
To rom ble booket under navnet
av en av mennene arrestert på broen.
Etterforskere henter sikkerhets opptak fra hotellet i Stockholm
for å se om de kan se hvem som var der og når de var der.
Det er en stund før vi kan avklare fullt ut
hvem alle i sikkerhetsopptaket er,
men de fleste av dem er allerede kjent for politiet,
spesielt lokalt, i områdene der de bor.
Så vi har et ganske bra bilde av hvem de er,
hva de er i stand til å gjøre, og hvem de omgås.
Det bør huskes at det var snakk om både gutter og jenter,
seks til syv personer, og så videre,
som hadde vært på Lidingö, rundt tidspunktet for hendelsen.
Her er en gjeng med gutter og jenter på kamera, av ulike etnisiteter,
som forlater hotellet sammen.
så vi kan lage en teori om at de drar videre til Lidingö.
Det er et puslespill du har satt sammen, bit for bit.
Nå har politiet et rikt galleri av personer som de mistenker
kan være involvert i drapet i Gøteborg og den i Lidingö.
Men hvordan henger drapene sammen?
Hvorfor har begge ofrene blitt myrdet?
Ganske tidlig i etterforskningen,
blir det klart at de involverte
ikke har noen personlig tilknytning til offeret i Lidingö.
Det ligner på Gøteborg hvor det heller ikke var noen tilknytning.
Det skjer i to forskjellige steder,
to forskjellige typer ofre, kunne man sagt.
Så logikken er veldig vanskelig
for oss å forstå til å begynne med.
Til slutt konkluderer vi at det må være en slags
omstreifende attentatgruppe.
En leiemorder-jobb, i bunn og grunn.
Nå må etterforskerne finne ut
hvem som er en del av denne mistenkte attentatgruppen.
Etterforskere i Gøteborg gjør en oppdagelse
som kan lede dem til flere involverte
og hvordan gruppen fungerer.
Dagen før Guldheden-drapet,
sjekker Sebastian Makonnen inn på et hotell i Gøteborg
med kjæresten sin.
Men, når politiet ser på sikkerhetsopptak fra hotellet,
viser det seg at de ikke var alene.
I tillegg til Sebastian Makonnen og kjæresten hans,
er det to unge jenter.
De er av interesse i etterforskningen.
Vi prøver å finne ut hvilken rolle de kan ha hatt i forbrytelsen.
Og vi identifiserer dem ved hjelp av sikkerhetsopptak og telefondata.
Vi ser dem på sentralstasjonen etter drapet.
De har en av de lyseblå IKEA-posene.
De la den i et oppbevaringsskap på sentralen.
Politiet gjennomsøker skapet, men den er tømt.
Til tross for dette bestemmer de seg for å arrestere de unge kvinnene,
og sikter dem for mistanke om medvirke til drap
og grov kriminell besittelse av et våpen i Guldheden-drapet.
Vi prioriterer avhørene deres
og lar en god avhører skape et godt forhold til disse jentene.
Det er ikke lenge før begge to velger å fortelle oss
hva de har vært med på i Gøteborg.
De sier de ble kalt dit av Sebastian Makkonens kjæreste.
De tar toget til Gøteborg og blir møtt på stasjonen.
Og de forstår fra samtalene deres
at noe kommer til skje neste dag.
De blir fortalt at det kan være et ran eller noe lignende
som de vil være involvert i.
Men de skjønner i alle fall ideen, at det er en fyr som blir overvåket.
Det er en GPS, de vet hvor fyren er.
Dagen etter drar de med dem i den eldre Volvoen,
og en av jentene blir satt av på et sted,
den andre jenta sitter ved et busstopp et lite stykke unna.
De er ikke vitner til selve drapet.
Det er Sebastian Makkonen og kjæresten hans
som er tilstede på åstedet.
Men etter drapet, tar de automatvåpenet,
klærne hans, pakker dem inn i sekken,
og forklarer at de tar den til sentralen og legger den i et skap.
Suksessen med arrestasjonene og avhøret av begge jentene
i etterforskningen av Guldheden-drapet i Gøteborg
når etterforskere i Stockholm.
Så vi bestemte oss for å gjøre det samme.
Vi går også for jentene.
Vi trengte flere spor å følge.
Jentene har vært involvert i etterforskningen fra tidlig,
ikke minst i sikkerhetsopptakene fra hotellet.
Så har vi også vitnet som tok bilder av den parkerte bilen
nært mordet.
De snakket om to jenter på det stedet.
Så teorien er at de har visst om det, og kan ha vært involvert.
Det skal nå finnes bevis som kan bevise de to jentenes engasjement.
For å komme videre, går politiet gjennom den hemmelige avlyttingen
som ble gjort før Sebastian Makkonen sin telefon.
Det viser seg at de har diskutert at de trenger klær,
og at Sebastian Makkonen sier at noen må skaffe bensin.
Kontoutskrifter hentes gjennom en finansiell undersøkelse
som viste et kjøp ved en bensinstasjon i Lidingö,
med et kort som tilhørte en av jentene.
Vi dro dit.
Dessverre hadde de ingen film igjen,
men de husket disse jentene godt,
fordi de ante ikke hva de drev med,
og de ville kjøpe kanner
og måtte be om hjelp fordi de ikke visste hvilken type de trengte.
Så fylte de boksene med bensin. De kjøpte 30 liter.
Så ville de ha smørbrød og brus og sigaretter og alt det der,
men de hadde ikke nok penger.
Derfor måtte en av jentene bruke kortet sitt for å betale for det.
Så det var slik vi fant ut at de hadde kjøpt bensinen.
Dette er naturligvis ekstremt interessant,
hun eier ikke en bil, hva gjør hun på Lidingö?
Hun har ingen tilknytning til Lidingö.
Det blir gradvis mer tydelig at vi må snakke med disse jentene.
Vi må ta dem inn til avhør
og høre deres forklaringer.
Politiet arresterer de to jentene
som de mistenker er involvert i drapet i Lidingö.
Dette var veldig unge jenter,
og ingen av dem hadde noen erfaring med loven før dette.
De hadde ganske sunne familieforhold.
Så det er en ganske sterk kontrast, å bli arrestert av politiet
for en stor forbrytelse, og deretter være mer eller mindre i varetekt.
En av jentene begynte å snakke ganske raskt.
En av jentene har på et eller annet nivå flørtet
med en av guttene på broen.
De har skrevet til hverandre, de har møttes.
Dagen før drapet, tok guttene kontakt
og ønsket å møtes.
De tar offentlig transport hele veien til hotellet.
De blir der over natten og følger med til Lidingö neste morgen.
De hevder at de ikke visste hva som var planlagt i Lidingö,
de ble bare med for moro skyld.
De sier at gutta spurte dem om å gå og kjøpe bensin,
de mente det var rimelig,
selvfølgelig hjelper du til og kjøper bensin.
En av gutta går med dem for å hjelpe til med å bære,
men han går aldri inn i butikken, han står utenfor.
De kjøper 30 liter dunker og bærer dem ned til bilen.
Så går gutta til brua og jentene sitter på utkikk
og venter i nærheten av hvor bilen senere blir brent.
Men de hevder at de ikke vet hva de venter på.
Og på et tidspunkt, sier en av gutta til jentene:
"Snart får du en pose du må ta bort herfra,
og du vil få betalt for det".
Jentene fraktet deretter posen fra Lidingö
og lagret den hjemme i noen dager
før den etter hvert ble levert til en person utenfor byen.
Både i Stockholm og Gøteborg,
har politiet nå et stort antall av mistenkte å gå videre med.
I håp om å sikre flere bevis, venter de med å arrestere flere.
Men den 26. juni, bare tre uker etter drapet på Lidingö,
skjer det noe som tvinger dem til å handle.
Ganske kort tid etter drapet i Lidingö, fikk vi informasjon
om at Sebastian Makkonen og en fyr fra Stockholm
var på vei ned til Gøteborg igjen,
og at det var en risiko for at en annen voldsforbrytelse
kunne finne sted i Gøteborg.
Ganske snart kommer det en bil
med kriminelle fra Biskopsgården i Gøteborg,
og de henter disse gutta fra Stockholm.
Disse gutta blir overvåket.
De fortsetter inn mot sentrum
til et område hvor overvåking følger
og ser en person forsvinne inn i et boligområde.
Kort tid etter kommer han ut og bærer en papirpose.
De følger ham tilbake til bilen,
og før de kommer til hotellet, gjennomfører de et trafikkstopp.
I papirposen er det et trommemagasin,
med ammunisjon til en kalashnikov.
De finner leiligheten de tror han har vært inni,
og der finner de en kalashnikov.
De finner også to pistoler og ammunisjon.
Samt to av GPS-senderne
som tidligere var funnet i denne sammenhengen.
Dagen før denne arrestasjonen,
har en far til en mann vært i kontakt,
og rapporterte å finne noe merkelig under bilen hans.
Mannen som pleide å eie bilen ble skutt i 2016.
En politibil går ut, finner en GPS-sender under bilen,
og skriver en trakasserings-rapport.
Men når GPS-sendere blir funnet neste dag i denne sammenhengen,
og våpen er funnet, og mennesker på motsatt side er bevist
tilknyttet til leiligheten,
blir en rapport skrevet opp om konspirasjon til drap.
Så disse fire personene,
to fra Biskopsgården og to fra Stockholm,
blir arrestert og varetektsfengslet for konspirasjon til drap.
En av de fire mennene som politi har arrestert i Gøteborg
er 20 år gamle Sebastian Makkonen.
Han er siktet for mistenkt drap,
da mye tyder på at han var skytteren i Guldheden-drapet.
Men spørsmålet er, hvilken rolle hadde han i drapet på Lidingö,
siden analyse av telefontrafikken hans viser
at han ikke var på Lidingö på drapsdagen.
Det blir etter hvert klart for oss
at Sebastian har hatt en viktig rolle
som en slags oppsynsmann for hvem skal gjøre hva.
Sebastian har nok vært den som takket ja til oppdraget
å sørge for at offeret i Lidingö ble skutt i hjel.
Og han bruker folk som han kjenner fra før, og gir dem ulike jobber.
En som skyter, en som kjører fluktbilen,
en som å kjøpe bensin, noen som brenne bilen, noen som tar pistolen.
Så alle får forskjellige jobber.
Det er av ytterste viktighet for politiet for å finne to personene,
skytteren og sjåføren.
Siden det er mistanke om at Makkonen er edderkoppen i vevet,
blir telefontrafikken hans søkt på nytt for ledetråder.
Det politiet kan se er at han har hatt mye kontakt
med en 23 år gammel mann ved navn Hrayr.
Hrayr er kjent for politiet allerede,
fordi vi har sett at han var på hotellet.
Og vi ser også at de bruker mye tid sammen.
Overvåking viste at etter drapet, går han og Hrayr
til Kista kjøpesenter og kjøper klær for ganske mye penger.
Så vi antar at de kjøper klær
med en del av godtgjørelsen for drapet.
Og vi har en teori at han også har vært i Lidingö,
siden det er et vitne som beskriver en sjåfør
med et utseende som lett kan være Hrayr.
Men for å kunne bekrefte at han faktisk var der,
trenger politiet mer bevis.
I teknisk etterforskning av stedet
der vitnet så fluktbilen parkert rett før drapet,
finner kriminalteknikere blant annet sigarett stumper.
Når de blir analysert,
viser det seg at en av stumpene har Hrayr sitt DNA på seg.
På åstedet finner kriminalteknikere også en kniv
som også har spor av Hrayrs DNA.
Men til tross for bevisene som kan koble Hrayr til åstedet,
mistenker etterforskerne at han var sjåføren.
Så spørsmålet gjenstår, hvem var skytteren?
Ganske tidlig, hadde vi en vitneforklaring
at skytteren var mørk i huden.
Du kan ikke se noe av ansiktet hans i filmen,
men du kan se at han har et par hvite Gucci-sko.
Og når vi ser på sikkerhetsopptak fra hotellet igjen,
viser det seg at det er en person der med disse skoene.
Eller i det minste identiske sko.
Når politiet til slutt klarer å identifisere mannen med skoene,
som de mistenker kan være skytteren,
viser han seg å være bare 17 år gammel.
Vi tok ham inn.
Det er litt spesielt når man behandler unge mennesker,
sosialtjenesten må være der,
og det er spesielle forskrifter involvert.
De er ikke varetektsfengslet til samme grad som eldre mennesker er.
Men han sa ikke mye.
Han tilsto at han hadde vært på hotellet,
men etter det erkjente han ikke at han hadde vært i Lidingö.
Det som gjorde det vanskelig var at han bare hadde telefon i blant.
Vi hadde ingen telefonregistre av ham i Lidingö,
som vi hadde av de andre.
Pluss at resultatet av den tekniske undersøkelsen
ved parkeringsplassen ved Lidingsbergsveien,
hvor alle de andre hadde etterlatt spor på en eller annen måte,
der var det ingen spor etter skytteren,
fordi han ikke røyker.
Men det var vitneforklaringer fra Lidingsbergsveien
at det var en afrikansk person som hadde vært i bilen.
Det er en kombinasjon av analyse av sikkerhetsopptak, telefontrafikk,
men også at han har sosialisert med Sebastian Makkonen,
både før og etter drapet.
Sett sammen, antyder analysen at skytteren er 17-åringen.
Nå begynner vi å få en ganske bra idé om hva som har skjedd.
Sjåføren var på en måte områdeleder.
Han var også litt eldre, så han var den
som bestemte ting på stedet, siden Makkonen ikke var der selv.
Jentene, som jeg sa, gled inn på et bananskall.
Da tror jeg gutta vi arresterte på broen var ærendgutter.
Og skytteren så virkelig opp til Makkonen.
Men Makkonen behandlet ham ikke alltid så vennlig, så...
Jeg tror han følte at han var tvunget til å gjøre dette.
Den 30. januar 2019,
begynner rettssaken ved Gøteborg tingrett
og litt over seks måneder senere, er de endelige dommene inne.
Sebastian Makkonen er dømt for drapet på Guldheden
og for å ha medvirket til drap på Lidingö.
Straffen hans er 14 års fengsel.
17-åringen er dømt for drapet på Lidingö,
men mottar, som et resultat av hans unge alder,
bare fire år i ungdomsfengsling.
Mens sjåføren, Hrayr, også er dømt for drapet på Lidingö,
og blir dømt til 18 års fengsel.
Det er veldig rart at du kan begå en så brutal forbrytelse,
og bare få fire år ungdomsfengsling,
mens sjåføren får livsvarig fengsel i tingretten,
definert som 18 år i lagmannsretten.
Det er en stor forskjell.
Og om Sebastian Makonnen hadde vært ett år eldre,
ville han fått livstid.
Vi klarte ikke å bevise at jentene visste at et drap ville finne sted,
så det var grov besittelse av et våpen, som jeg kan forstå.
Og så var det gutta på broen,
og en av dem ble dømt, og den andre frikjent.
Han tilsto at han hadde brent bilen,
men retten vurderte det ikke mulig å bevise hensikt.
Og det retten bestemmer, det er svaret.
Og du kan føle hva du vil om det...
Men det er klart at jeg personlig tror at han visste det.
Men det er bare min mening.
Vi har ikke klart å bevise hvem som beordret Lidingö-drapet.
Det er utførelsen vi har kunne vist bevis for.
Det er en pådriver her, samt i Guldheden.
Men for å finne dem, må en kobling finnes mellom dem,
fremfor alt mellom dem og Makkonen, og vi har ikke funnet en.
Eller det Makkonen selv forteller hvem som har gitt ham oppdraget,
og jeg ser ikke en stor sjanse for det.
Og hva driver dem? Jeg tror forskjellige ting driver dem.
Når det gjelder gutta, tror jeg
dessverre at det er så enkelt som penger og status
som har drevet dem.
Og når det gjelder jentene, er det vanskelig å si.
Jeg tror ikke de ble drevet av penger eller status,
men de trodde kanskje det var gøy å henge med disse gutta.
De havnet i en situasjon de ikke hadde forventet,
de gjorde det ikke, som jeg sa, for penger eller status,
men de har definitivt blitt klar over det de har gjort.
Slik jeg ser det, i hvert fall.
De må leve med dette for alltid.
Og at de har vært involvert i dette...
Jeg tror ikke alle var moden nok til å forstå
hvordan det vil føles.
Men jeg håper de gjør det en dag.
Tekst: Camilla Olsen plint.com