Jag och min kollega stod vid Norrtull,
vi hade pratat med två vårdnadshavare som inte kom överens,
när larmet gick ut
att man sköt med automatvapen ute på Lidingö.
Vi fick bestämt berätta att vi behövde lämna,
och så började vi åka ut mot Lidingö.
Insatsledaren går ut med en inriktning.
"Det här vill jag att vi ska göra."
Flyktvägar ska spärras av så att man inte kan lämna Lidingö.
Och det är enkelt på Lidingö.
Det är en bilbro och cykelbro.
Alla polisbilar inne i city som var lediga i princip svarar ju.
För att man skulle hålla bron.
Klockan 15.45 den 5 juni 2018
ringer flera personer in till larmcentralen i Stockholm
och berättar om en skottlossning med automatvapen på Lidingö...
och att en person ska vara skjuten.
Då var jag utredare på grova brott i Stockholm City,
och det här var en eftermiddag och jag var kvar lite senare.
Och ganska snart blev vi uppkallade till Norrmalmspolisen,
och sen så följde vi med under insatsen,
så vi kom in i ett tidigt skede. Det hade precis hänt.
Några polispatruller skulle fram till brottsplatsen,
och därefter skulle resterande polispersonal spärra av Lidingö.
Vi skulle hindra gärningsmannen från att ta sig från brottsplatsen.
Vi tänkte att vi fick åka till den lilla cykelbron under bilbron.
Där var det inga poliser.
Så vi parkerade bilen i höjd med järnvägsspåret.
Vi spärrade av,
så att vi inte skulle få upp cyklister och gångtrafikanter
från den här sidan på bron.
Sen ställer vi oss längre upp vid bron
för att kunna observera längs med bron
för att se om det kom någon intressant person gående.
Samtidigt som Oscar och kollegor håller koll på broarna från Lidingö
anländer fler polispatruller och ambulans till brottsplatsen.
På platsen hittas en svårt skottskadad man
vars liv sjukvårdarna genast försöker rädda,
medan poliserna börjar samla in vittnesuppgifter
som kan hjälpa till i jakten på gärningsmännen.
Det är inte jättemånga människor som är ute och rör sig,
men flera har hört skottlossningen och gått till sina fönster
och kan lämna uppgifter om viktiga iakttagelser.
Klockan är tidig eftermiddag. Det var en ganska solig dag.
Folk satt på sina balkonger, och så vidare.
Offret och hans sambo har varit i stan och ätit lunch,
de kommer hem med bilen och hinner bara gå några meter
innan han blir attackerad.
Det är en granne som filmar det här från sin balkong.
En person kommer emot och börjar skjuta.
Offret var en ganska stor man, han blir träffad i ryggen,
och han går till attack.
Det blir nån typ av tumult.
Offret försöker springa ifrån gärningsmannen,
men han är skadad.
Han har blivit träffad av ett första och kanske andra skott.
Efter ett tag segnar offret ihop.
Då ställer sig gärningspersonen över honom, vänder på vapnet,
och börjar slå mot huvud och ansikte.
Vi har räknat till 11 gånger.
Just den här sekvensen finns också filmad med mobiltelefon.
Det är några som försöker påkalla uppmärksamhet till gärningspersonen,
som skriker: "Sluta, sluta" och så vidare.
För det är ett ganska rått tillvägagångssätt.
Offret försöker skydda sig med händerna för ansiktet,
men man kan se när han förlorar medvetandet.
Sen springer gärningspersonen och sätter sig på passagerarsidan
i en grå bil.
Och sen kör bilen iväg i hög fart.
Ganska snart efter att larmet om skottlossning har kommit in
så kommer det också in larm om en brinnande bil...
på en parkeringsplats bara ett par 100 meter från brottsplatsen.
Grundhypotesen är att det är flyktbilen som bränts.
Det är ett ganska känt tillvägagångssätt.
Om det är flyktbilen,
så kan gärningspersonerna nu ha fortsatt sin flykt till fots.
Samtidigt har Rasmus, som bor på Lidingö,
anlänt till Ropstens tunnelbanestation,
som ligger på fastlandet,
för att fortsätta hemåt med Lidingöbanan över bron.
Jag noterar att det är poliser i tung hjälm och väst vid Ropsten.
På vägen över Lidingöbron tror jag att jag får nån notis
eller går in och söker och får veta att det är en skjutning som skett.
När vi kommer nånstans här vid slutet på bron,
så ser jag två yngre män som sitter utmed vattnet.
Min första tanke var att han sitter och dricker vattnet.
Alternativt om han satt och tvättade sig.
Så jag fortsätter åka med hela vägen bort till stationen här borta.
Sen går jag tillbaka hela vägen här och försöker kolla ner på killarna.
Då har de flyttat sig en bit bort, så de sitter i en trappa.
Det är som att de försöker pusta ut.
Det är också konstigt på nåt sätt.
Jag ringer 112, och blir framkopplad.
Jag står och trycker bakom nån pelare
så att de inte ska se mig och fatta att jag har larmat.
Det är ungefär samtidigt som de går upp från trappan.
Sen rör de sig utmed vägen här och bort mot bron.
Det är här jag går efter.
Jag tar rygg på dem ut på Lidingöbanan
och försöker hålla ett visst avstånd.
Jag börjar förklara för 112 att männen är på väg till Stockholm.
Det är väl när jag kommer över bron som jag ser att det är poliser
även på vägen på stora bron.
Jag börjar gestikulera och vinka.
Jag skriker inte så mycket eftersom killarna är framför mig.
Men jag får kontakt med nån polis där på bron.
Det är ett vittne som markerar ut två personer.
De går ungefär mitt på bron i vår riktning.
Insatsledaren vill såklart att vi ska gripa personerna,
så jag och min kollega går ut på cykelbron för att gripa dem.
De två individerna
rör sig på ett sätt som gör det uppenbart att de inte vill synas.
De har luvan långt neddragen, de går och viker bort ansiktet.
Och det stämmer in på signalementet som vittnet har gett.
Det är lätt att se vilka vi ska kontrollera och gripa.
Det blir snabbt uppenbart att det inte är en bra plats för gripande.
Vi vet inte om personerna är beväpnade eller inte.
Vi vill inte behöva skjuta i brons förlängning,
för det är personer både framför och bakom gärningsmännen.
Så jag pratar med min kollega och vi bestämmer oss för att vänta,
så att det inte är nån person mellan oss och de misstänkta.
När den sista personen mellan oss och de som är misstänkta passerar,
då drar vi vapen samtidigt och skriker: "Polis, ligg ner!"
Och det gör de misstänkta.
Vi märker ganska snabbt att de är skadade i ansiktet.
Den ena har en blåsa som vätskar sig medan han ligger, så den växer.
Och den andra, hans hår är svett.
Vi kliver fram och griper dem,
och drar slutsatsen att de har varit i närheten av bilen som brunnit,
och den har brunnit explosionsartat.
De kan såklart ha stått för nära och fått elden i ansiktet.
Så vi för dem till polisstationen,
och sen får utredningsarbetet ta vid därifrån.
Vi börjar med att den 57-årige man
som sköts på Lidingö tidigare idag har nu avlidit av sina skador.
Det var vid 15.45-tiden idag som vittnen larmade polisen
om att skottlossning hade hörts ute på Lidingö.
Flera personer sitter nu frihetsberövade
och polisen rubricerar händelsen som mord.
För att själv inte bli skadad
var offrets sambo tvungen att ta skydd under attacken
och har därmed inte sett så mycket av händelsen.
Men i förhör visar det sig att hon har annat att berätta
som kan vara av intresse.
Sambon berättar att hon och offret har ätit lunch inne i stan.
De har inte känt sig förföljda.
Däremot berättar hon att han har haft en del konflikter.
Han var en medelåldersman som hade jobbat nästan hela sitt vuxna liv
inom byggbranschen på olika sätt
som konsult och... Ja, lite så där.
Han var inblandad i ett byggprojekt som har varit uppmärksammat
där det har funnits en del konflikter.
Det gällde byggandet av studentbostäder i Spånga.
Moduler skulle komma från Kina som skulle bli studentbostäder,
men mycket hade gått snett.
Modulerna höll inte i kvalitet
och sen blev det konflikter mellan byggfirman
och underleverantörerna som anlitades.
Det var ganska mycket pengar inblandat i det här projektet,
och det hade också hänt otrevliga saker mot en kollega till honom.
Så han hade känt sig lite under hot.
Vi har en grundhypotes om att han har blivit skjuten på grund av
nånting som har med konflikten att göra.
På brottsplatsen är kriminaltekniker i full gång med att säkra spår.
De tittar även närmare på den utbrända bilen
som de, efter att ha jämfört med vittnesuppgifter från brottsplatsen,
tror med största sannolikhet är flyktbilen.
Bilen är så pass utbränd
att det finns inga tekniska spår kvar att säkra
annat än att fastställa identiteten på bilen, och det kan vi göra.
På det sättet kan vi få fram att bilen stals några dagar innan.
Det blir viktigt att förhöra de män som gripits på Lidingöbron
för att se om de kan ge en förklaring.
De vill inte berätta varför de är på Lidingö,
eller varför de är brännskadade eller har sot i ansiktet,
eller varför vissa klädesplagg luktar bensin.
En av dem var svårt brännskadad, framförallt i ansiktet.
Han måste ha haft väldigt ont,
så han fick läkarvård och så vidare.
Vi har vittnesuppgifter som pratar om två gärningsmän,
vi har en utbränd bil,
och vi har två brännskadade och bensinluktande personer.
Det är klart att vi spekulerade i att de var skytt och chaufför.
Under dagen och kvällen får vi reda på att ett vittne
som bor i ett hus som ligger en bit bort
har gjort iakttagelser av en parkerad bil under flera timmar.
De hade iakttagit en grå, äldre kombi
som hade stått på deras parkering från klockan 11 på förmiddagen
till kvart över tre på eftermiddagen.
Grannarna tyckte att bilen var skum, så de tog en bild på den, dessutom.
Och på den bilden kan man konstatera
att det är samma bil som sen brann.
De här grannarna hade reagerat på att den här bilen
stod där länge, det var fullt med ungdomar i den,
att de rökte i bilen, utanför bilen och så vidare.
De pratades om sex till sju personer,
blandade etniciteter och kön, både tjejer och killar.
Ungefär samtidigt som det kom det uppgifter
om att efter att bilen hade satts i brand,
då är det ett vittne som ser tre till fyra personer
som lämnade platsen för bilbranden.
Då hade vi två i arresten
och tre till fyra som lämnar den förmodade flyktbilen
efter att den har satts i brand.
Sen har vi sex till sju personer som suttit i den parkerade bilen.
Så att matten går inte ihop här riktigt.
När polisen granskar bilderna på den misstänkta bilen
med ungdomarna som setts på förmiddagen innan mordet
kan polisen se båda männen som gripits på Lidingöbron i skaran.
När man jämför signalementet på den man som setts utföra mordet
så stämmer inte det in på männen.
Vissa talar om en mörkhyad, ung, smal gärningsman,
eventuellt maskerad.
Så det är inte mycket att gå på.
De två personerna som har gripits
svarar "inga kommentarer" i de första förhören.
Däremot har de saker på sig som blir intressanta spår att följa upp.
Det är mobiltelefoner, en lapp med ett mobiltelefonnummer,
som gör att vi ändå kan driva utredningen vidare.
Den här lappen med telefonnumret blir intressant eftersom vi...
försöker identifiera brukaren och vi får klart för oss att numret är känt
av en annan utredning i polisen.
Våra kollegor i Göteborg hade hemlig telefonavlyssning mot en person
som det här numret gick till.
Som också gäller mord med skjutvapen,
cirka två veckor dessförinnan.
I samtal med våra kollegor i Göteborg
så inser vi att spaningarna i deras utredning
sannolikt innehåller värdefull information för oss.
Jag arbetar på sektionen för utredning av grova våldsbrott
i Göteborg.
Den här händelsen var en söndag, 20 maj 2018.
Jag får ett samtal på kvällen:
"Det har skett en skjutning i Guldheden."
Guldheden är ett relativt lugnt område, ganska centralt i Göteborg.
Målsägaren, mamman till hans barn, hade sin bostad där.
Han hade varit med barnen och parkerat bilen utanför bostaden.
De hade lekt på en lekplats och när han skulle flytta bilen,
så går han själv, öppnar dörren och sätter sig i förarsätet.
I samband med detta kommer det en maskerad gärningsman bakifrån,
och med ett automatvapen
skjutit ett stort antal skott in genom vänster framdörr.
Föraren som sitter ensam i bilen
träffas av ett stort antal skott i överkroppen.
Han dödförklaras en timme efter på sjukhus.
Söndag kväll, i stadsdelen Guldheden,
skjuts en man i en bil ihjäl
med vad som tros vara automatvapen.
Skotten skrämmer slag på grannar när salvorna ekar mellan husen,
och vittnen säger till polisen att två män flyr från platsen
i en mörkblå bil. Ingen är gripen.
Offret var känd av polisen i Göteborg.
Han rörde sig i gängkriminell miljö, men han var lite flytande.
Han förekom inte i någon pågående konflikt,
så det fanns inget klart motiv till varför han skulle bli drabbad.
Men i ett annat ärende,
så har man hittat en GPS-sändare under en bil
i den här miljön.
Av den anledningen tittar man lite noggrannare på bilen.
Då hittar teknikerna en GPS-sändare
som sitter med en stark magnet
under fordonet som offret suttit i.
Den har ett SIM-kort och är kopplad till mobilnätet.
Via en administrationstelefon, så kan man
få information om var den här befinner sig enligt GPS-koordinater.
Tyvärr kan polisen inte spåra GPS-sändaren till någon person.
De får istället in nåt annat som förhoppningsvis hjälper dem vidare.
Gärningsmännen har setts lämna brottsplatsen
i en äldre Volvo.
Och kort efter skjutningen
inkommer ett larm om att en Volvo har försökts sättas i brand.
Informationen kommer från en inringare
som ser hur två personer försöker sätta eld på en bil.
Den börjar delvis brinna,
men han är ute och släcker den med en brandsläckare.
Sen konstaterar vi ganska snabbt att det är den eftersökta bilen.
När utredarna söker på flyktbilens registreringsnummer
ser de att den stoppats och kontrollerats
bara några dagar innan Guldhedenmordet.
I bilen fanns då en 20-årig man som heter Sebastian Makonnen.
Han är den som polisen i Göteborg har under span och telefonavlyssning
då de misstänker att han kan vara skytten i Guldhedenmordet.
Men det fanns även två andra intressanta personer i bilen.
De båda männen som gripits på Lidingöbron.
Kan det vara så att alla tre är inblandade i båda morden?
Vi inser att det finns väldigt många personer här som är
eller kan vara av intresse för vår utredning.
Så vi utvecklar ett samarbete med polisen i Göteborg
där våra utredningar löper parallellt
och vi försöker dela så mycket information vi kan.
Det bestäms att även information som avlyssningsinformation
ska få delas mellan utredningarna.
De låg lite före oss i tid.
De hade haft telefonavlyssning och spaning mot Makonnen,
och i det här materialet så ser man att han i sällskap med
de två personerna på bron och några andra hade bott på hotell
innan mordet på Lidingö
här i Stockholm.
Två rum var bokade i en
av de personerna som greps på bron, i hans namn.
Utredarna hämtar in övervakningsfilm från hotellet i Stockholm
för att se om de kan kartlägga vilka som varit där och när.
Det dröjer ett tag innan vi helt kan klarlägga
vilka alla är som vi ser på övervakningsfilmen på hotellet,
men de allra flesta är ju kända av polisen sen tidigare,
framförallt lokalt i de områden där de bor.
Så det finns en ganska god bild av vilka de är,
vad de har för kapacitet och vilka de umgås med.
Man ska komma ihåg att det pratades om både killar och tjejer,
sex till sju personer, och så vidare,
som har befunnit sig på Lidingö i närtid till händelsen.
Här har vi då på kamerorna ett sällskap
med killar och tjejer, olika etniciteter,
som lämnar hotellet tillsammans,
och då man kan ju ha som hypotes att det är de som åker till Lidingö.
Det är ett pussel man får lägga, bit för bit.
Nu har polisen ett rikt galleri av personer som de misstänker
kan vara inblandade i både mordet i Göteborg och mordet på Lidingö.
Men hur hänger de båda morden ihop?
Varför har de två mordoffren blivit mördade?
Ganska snart in i utredningen
blev det ändå tydligt att de inblandade personerna
har ingen personlig koppling alls till offret på Lidingö.
Det är en likhet från Göteborg, där fanns inte heller nån koppling.
Det sker på två olika platser,
två olika typer, om man säger så, av offer.
Så att logiken i det här är så pass svår,
i början, för oss att greppa,
att vi till slut landar i att det måste röra sig om nåt slags
kringresande mordkommando.
Ett beställningsmord, helt enkelt.
Nu gäller det för utredarna att kartlägga
vilka som ingår i den misstänkta mordkommandogruppen.
Utredarna i Göteborg gör då en upptäckt
som kan ge en ledtråd om ytterligare inblandade
och hur gruppen arbetar.
Dagen före Guldhedenmordet
tar Sebastian Makonnen in på ett hotell i Göteborg
med sin flickvän.
Men när polisen tittar på övervakningsfilm från hotellet
visar det sig att de inte varit ensamma.
Förutom Sebastian Makonnen och hans flickvän,
så är det ytterligare två unga tjejer med.
De blir intressanta i utredningen.
Vi försöker fundera ut vilken roll de kan ha haft i den här gärningen.
Vi identifierar dem via övervakningsfilm och telefontrafik.
Vi ser att de befinner sig på centralstationen efter mordet.
Man har en sån här ljusblå IKEA-kasse.
De låser in den i ett förvaringsskåp på centralen.
Polisen gör en husrannsakan av skåpet, men det har blivit tömt.
Trots det väljer utredarna att gripa de två unga tjejerna,
och delge dem misstanke för medhjälp till mord
och grovt vapenbrott i Guldhedenmordet.
Vi prioriterar att hålla förhör med dem
och vi låter en bra förhörsledare skapa en bra relation med tjejerna.
Ganska snabbt väljer båda två att berätta
vad de har varit med om i Göteborg.
De berättar att de blir ditringda av Sebastian Makonnens flickvän.
De åker tåg till Göteborg och tas emot på centralen.
De förstår på samtalen
att det är något som ska ske under morgondagen.
De säger att det skulle kunna vara ett rån eller liknande
som de ska vara delaktiga i.
Men de får till sig att man har koll på en kille.
Man har GPS, man vet var killen befinner sig.
Och dagen efter följer man med ut, man lämnar i den äldre Volvon,
och en av tjejerna får stanna kvar på en plats.
Den andra tjejen sitter på en busshållplats en bit därifrån.
De är inte med vid själva mordet.
Det är Sebastian Makonnen och hans flickvän
som befinner sig på brottsplatsen.
Men efter mordet så tar man emot automatvapnet,
man tar emot hans kläder och packar ner i påsen.
De tar sig till centralen och låser in det i ett skåp.
Framgången med gripandet och förhören med de båda tjejerna
i utredningen av Guldhedenmordet i Göteborg
når även utredarna i Stockholm.
Vi tänkte då att vi ska göra på samma sätt.
Vi ska också köra på tjejerna.
Vi behövde fler trådar att dra i helt enkelt.
Tjejerna har på nåt sätt funnits med tidigt i utredningen.
Inte minst från övervakningsfilmer från hotellet.
Sen har vi också vittnet som tog bilden på den parkerade bilen
i närheten innan mordet.
De pratar om två tjejer på den här platsen.
Hypotesen blir att de har känt till och kanske har varit delaktiga.
Det blir viktigt att hitta bevis som kan styrka tjejernas inblandning.
För att komma vidare går utredarna igenom den hemliga avlyssningen
som tidigare gjorts av Sebastian Makonnens telefon.
Då visar det sig att det har pratats om att man behöver kläder,
och Sebastian Makonnen pratar om att nån ska fixa bensin.
Då plockar man in kontoutdrag, gör en finansiell utredning,
vilket då visade att det hade skett ett köp på OKQ8 på Lidingö
med den ena tjejens kort.
Vi åkte dit.
Tyvärr hade de ingen film kvar då,
men de kom mycket väl ihåg de här tjejerna
för de visste inte riktigt vad de höll på med,
och de skulle köpa dunkar
och fick be om hjälp. De visste inte vad de skulle ha för dunkar.
Sen fyllde de upp dunkarna med 30 liter bensin.
Sen skulle de ha mackor och läsk och cigg och allt vad det var,
och då räckte inte kontanterna,
så därför var en av tjejerna tvungen att betala med sitt kort.
På det sättet fick vi veta att de hade köpt bensinen.
Det är såklart superintressant.
Hon äger ingen bil, vad gör hon på Lidingö?
Hon har ingen koppling dit.
Det blir gradvis tydligare att vi måste prata med tjejerna.
Vi måste ta in dem på förhör
och se hur de förklarar det här.
Polisen griper de två tjejerna
som de misstänker är inblandade i mordet på Lidingö.
Det här var väldigt unga tjejer,
och ingen av dem hade haft
några större klammerier med rättvisan tidigare.
Och hade väl ganska ordnade familjeförhållanden och så vidare.
Så det blir en ganska stor kontrast att bli gripen av polis
för ett så här allvarligt brott och att sitta häktad.
Så det var en av tjejerna som ganska snart började berätta.
Då är det en av tjejerna som har haft nån slags flört
med en av killarna på bron.
De har skrivit till varandra, de har träffats lite.
Dagen innan mordet hör killarna av sig
och vill att de ska komma dit.
De åker kommunalt hela vägen till det här hotellet.
Sen är de kvar där över natten
och sen på morgonen så följer de med till Lidingö.
De menar på att de inte visste vad man skulle göra på Lidingö.
De bara hängde på för att det var kul.
Killarna bad dem att gå och köpa bensin, säger de,
och då tycker de att det är väl inget konstigt.
Det är klart man ställer upp och köper bensin.
En av killarna går med för att hjälpa till att bära,
men han går aldrig in i butiken, utan han står utanför.
De köper de 30 literna och släpar ner dunkarna till bilen.
Killarna på bron och tjejerna åker och sätter sig på en utkiksplats
och väntar i närheten av platsen där bilen sen bränns.
Fast de inte vet vad de väntar på, säger de.
Och i nåt skede så är det nån av killarna som säger till tjejerna:
"Snart får ni en väska som ni ska ta härifrån
och ni kommer få betalt för det."
Tjejerna har sedan forslat väskan från Lidingö
och förvarat den hemma några dagar
innan den slutligen lämnas över till en person utanför stan.
Både i Stockholm och Göteborg
har nu polisen ett stort antal misstänkta att jobba vidare med.
I hopp om att få fram mer bevis avvaktar de med att gripa fler.
Men den 26 juni, bara tre veckor efter mordet på Lidingö,
sker något som gör att de måste agera.
Ganska snart efter mordet på Lidingö så kom det information
om att Sebastian Makonnen och en kille från Stockholm
var på väg ner till Göteborg igen,
och att det var risk att ytterligare ett våldsbrott
skulle inträffa i Göteborg.
Ganska snart kommer det en bil
med gängkriminella från Biskopsgården i Göteborg
och man hämtar upp de här killarna från Stockholm.
Spanarna följer de här killarna.
Man åker vidare in mot centrala stan
till ett område där spanarna följer efter
och ser hur en person försvinner in i ett bostadsområde.
Kort därefter kommer han ut och bär på en papperspåse.
Man följer honom tillbaka till bilen, och...
innan man kommer till hotellet genomför man ett fordonsstopp.
I papperspåsen ligger det ett trummagasin
med ammunition till en kalasjnikov.
Man hittar lägenheten som man tror att han har varit i
och där inne så anträffas det en kalasjnikov.
Det anträffas två pistoler och ammunition.
Och dessutom två stycken GPS-sändare
som man tidigare har hittat i den här miljön.
Dagen innan det här gripandet
så har en pappa till en kille hört av sig,
och sagt: "Jag har hittat nåt konstigt under min bil."
Den som brukar den här bilen blev beskjuten 2016.
En polispatrull kommer dit och hittar GPS-sändaren under bilen,
och skriver en anmälan om ofredande.
Men när man dagen efter hittar GPS-sändare i den här miljön,
och hittar vapen och hittar personer på motståndarsidan
som kopplas till lägenheten
så skrivs en anmälan om förberedelse till mord.
Så de här fyra personerna,
två från Biskopsgården och två från Stockholm,
de grips och häktas för förberedelse till mord.
En av de fyra män som polisen har gripit i Göteborg
är 20-årige Sebastian Makonnen.
Han delges misstanke om mord,
då mycket tyder på att han är skytten i Guldhedenmordet.
Men frågan är vilken roll han haft i mordet på Lidingö
eftersom analys av telefontrafik visar att han inte var på Lidingö
under morddagen.
Gradvis så börjar det bli klart för oss
att Sebastian har haft en viktig roll
som nån slags ansvarig knutpunkt för vem som ska göra vad.
Sebastian har sannolikt varit den som åtagit sig själv uppdraget
att se till att offret på Lidingö ska skjutas ihjäl.
Han använder personer som han känner och har gett dem olika uppgifter.
En ska skjuta, en ska köra flyktbilen,
en ska köpa bensinen, några bränner bilen, några tar hand om vapnet.
Alla får olika arbetsuppgifter i det här.
Två personer som är av yttersta vikt för polisen att hitta
är skytten och chauffören.
Eftersom man misstänker att Makonnen är spindeln i nätet
så går man återigen igenom hans telefontrafik efter ledtrådar.
Det polisen kan se är att han har haft mycket kontakt
med en 23-årig man som heter Hrayr.
Vi känner till Hrayr sen tidigare.
Vi ser att han har varit på hotellet.
Vi ser också att de umgås en hel del, de två.
Spaningarna visade att efter mordet så åker han och Hrayr
till Kista Galleria och handlar kläder för stora summor pengar.
Då får vi en hypotes om att det är delar av vederlaget
för mordet som de handlar kläder för.
Vi har väl en hypotes om att han också har varit på Lidingö
eftersom det finns en vittnesuppgift som beskriver en bilförare
med ett utseende som mycket väl skulle kunna vara Hrayr.
För att kunna bekräfta att han faktiskt varit där
behöver polisen mer bevis.
I teknisk undersökning av den plats
där vittnet sett flyktbilen parkerad strax innan mordet,
hittar tekniker bland annat cigarettfimpar.
När de analyseras
visar det sig att en av fimparna har Hrayrs DNA på sig.
På brottsplatsen hittar teknikerna dessutom en kniv
som även den har spår av Hrayrs DNA.
Men trots bevisen som kan koppla Hrayr till brottsplatsen
misstänker utredarna att han varit chauffören.
Så frågan kvarstår, vem är skytten?
Ganska tidigt var det vittnesuppgifter
om att skytten var mörkhyad.
På filmen ser man inte nånting av ansiktet.
Däremot ser man att han har ett par vita skor från Gucci.
När vi kollar på övervakningsfilm från hotellet igen,
så finns det en person där som har på sig de skorna.
I alla fall likadana skor.
När polisen till slut lyckas identifiera mannen med skorna,
som de misstänker kan vara skytten,
visar det sig att han bara är 17 år.
Då plockade vi in honom.
Det är lite speciellt med unga personer,
då ska socialtjänsten vara med
och det finns speciella bestämmelser kring det här.
De blir inte häktade i samma utsträckning
som äldre personer blir.
Men han sa ju inte mycket.
Han kunde tillstå att han har varit på hotellet,
men sen ville han inte kännas vid att han har varit på Lidingö.
Det som var lite knepigt det var att han hade ju
väldigt sporadiskt nån mobil.
Så vi hade liksom ingen uppkoppling på honom på Lidingö,
vilket vi hade på de andra då.
Plus att resultatet från den tekniska undersökningen
på parkeringen på Lidingsbergsvägen,
där alla andra hade lämnat spår på ett eller annat sätt,
fanns inga spår efter skytten
för att han röker inte.
Däremot så fanns vittnesuppgifter även från Lidingsbergsvägen
om att det var en afrikansk person som hade suttit i bilen.
Det är en kombination av analys av övervakningsfilm, telefontrafik,
men också att han har umgåtts med Sebastian Makonnen,
både före och efter mordet,
som gör att sammantaget blir analysen att 17-åringen är skytten.
Då börjar vi få en ganska god bild av hur det här har gått till.
Chauffören var platschef på nåt sätt.
Han var lite äldre, så det var väl han som...
styrde på plats. Makonnen var ju själv inte där.
Tjejerna, som sagt, de halkade in på ett bananskal.
Sen tror jag att de vi grep på bron var hantlangare, springisar.
Och skytten såg väldigt mycket upp till Makonnen.
Men Makonnen behandlade inte honom så snällt alla gånger, så...
Jag tror att han kände att han var tvungen att göra det.
Den 30 januari 2019
inleds rättegången vid Göteborgs tingsrätt,
och drygt ett halvår senare kommer de slutliga domarna.
Sebastian Makonnen döms för mordet på Guldheden
samt för medhjälp till mordet på Lidingö.
Hans straff blir 14 års fängelse.
17-åringen döms för mordet på Lidingö,
men får på grund av sin ringa ålder
bara fyra års sluten ungdomsvård,
medan chauffören Hrayr, även han döms för mordet på Lidingö,
och till 18 års fängelse.
Det blir jättekonstigt att man begår en sån här brutal gärning
och får fyra års sluten ungdomsvård,
medans då chauffören fick livstid i tingsrätten
och sen fastställt till 18 år i hovrätten.
Det är ju en väldig skillnad.
Sen Sebastian Makonnen hade han varit ett år äldre
hade han fått livstid, till exempel.
Vad gäller tjejerna gick det inte att påvisa att de kände till
att det skulle begås ett mord
så det blev grovt vapenbrott och det kan jag väl köpa.
Sen var det ju killarna på bron
och där var det en av dem som dömdes och den andra friades.
Han erkände trots allt att han hade bränt bilen,
men enligt hovrätten kunde man inte bevisa att det fanns ett uppsåt.
Och det är ju så att det rätten kommer fram till är facit.
Sen kan man tycka vad man vill om det,
men det är klart att personligen tänker jag att han kände till,
men det är bara min åsikt.
Vi har inte kunnat visa vem det är som har beställt mordet på Lidingö.
Det är utförarledet som vi har kunnat presentera bevisning för.
Det finns en anstiftare även här och i Guldheden också,
men för att hitta den måste man hitta en länk mellan
framför allt Makonnen, skulle jag säga, och den personen
och det har vi inte gjort.
Eller att Makonnen själv berättar vem som har gett honom uppdraget,
och den chansen ser jag som ganska liten.
Och vad det är som driver dem? Det är nog olika saker.
I killarnas fall så tror jag
tyvärr att det är så enkelt som pengar och status...
som har drivit dem.
När det gäller tjejerna så är det svårt att säga.
Jag tror inte att de har drivits av pengar eller status,
utan de har kanske tyckt att det var spännande att umgås med killarna,
men hamnat i en situation som de inte hade tänkt sig.
De gör det som sagt inte för pengar och status,
men de har absolut varit medvetna om vad de har gjort,
menar jag i alla fall.
De ska leva med det här i resten av livet
sen också att de har varit med på det här.
Jag tror inte att alla av dem hade den mognaden att de kunde förstå
hur det kommer att kännas.
Men nånstans hoppas jag att nån dag kanske de gör det.
Undertexter: Louise Bengtsson plint.com