SEERFORBEHOLD TILRÅDES
PROGRAMMET INDEHOLDER STÆRKE BILLEDER.
Jeg har haft sære sager, både modbydelige og sager,
hvor man ikke helt forstår, hvad nogen tænkte.
Men denne sag indeholder en så uroligt rendyrket ondskab.
En person, der kan kontrollere andre let.
Og dog er der intet element af fysisk tilbagehold.
Disse mennesker er fanget psykisk.
De overbevises om, at deres tilfangetager styrer deres liv.
Så de vover ikke at gå, de bliver boende
og indser uden tvivl, at de skal dø.
Det var en særlig slags ondskab, som vi mødte.
ONDSKABEN I ASPA
Klokken 19 den 3. marts 2002 modtager alarmcentralen et opkald
om en brand i et skovområde udenfor Skinnskatteberg.
Brandvæsnet tog straks derud for at slukke branden.
Vi kom ret hurtigt op ad denne vej,
og midt på p-pladsen så vi
en bil i lys lue.
Vi åbnede kølerhjelmen og slukkede branden,
åbnede dørene og slukkede den.
Da vi åbnede bagagerummet, stoppede en af drengene og sagde:
"Jeg tror, der ligger en hjort."
Og en anden brandmand, der også var jager,
kom hen og sagde: "Hjorten har tøj på."
Så jeg tænkte, at vi skulle stoppe og tilkalde politiet
og sikre os, at vi bevarer situationen.
Men vi indså, at der lå et menneske.
Meget forbrændt, så det var ikke så underligt
at forveksle det med det dyr.
Politiet kom hurtigt, og da de kom,
overtog de sagen, og vi kørte hjem.
Det knugede min mave, det er ikke noget, man ser tit.
Det er måske noget, man ser én gang i sin karriere.
Politiet mistænker, at det er en kvinde, der blev fundet i bilen.
Der igangsættes en forudgående mordefterforskning.
Den samme aften får politiet kontakt til en person,
der hurtigt hjælper med efterforskningen.
Han ringer til politiet og siger, at han har talt med en ansat,
der sagde, at han brændte sin bil af med hans partner i den.
Lidt senere den aften kontakter mistænkte,
der var offererets partner,
politiet over telefonen og fortæller, hvor han er.
Det er alarmcentralen.
Er der en politibil, der søger efter nogen,
der har gjort noget slemt?
Det er der næsten altid.
Hvad er der sket?
Jeg tror, jeg har brændt min partner.
Har du brændt din partner?
Så det var ret let for politiet at finde ham.
Han blev anholdt og fængslet for mord.
Han sagde, at han var blevet uvenner med sin partner,
og at han blev træt af hendes brok, og at hun havde været utro,
så han besluttede at slå hende ihjel.
Dagen efter kvinden findes brændt i bilen,
kontakter mistænktes arbejdsgiver politiet igen.
Han modtog et brev i posten,
antageligt skrevet af offerets partner,
hvor han skriver, at han er træt af hendes brok og utroskab,
og at han derfor har besluttet at tage hendes liv og sit eget.
Det lod til at være en ret ligetil sag.
Han dræbte sin partner, brændte hendes bil af
og blev anholdt nær stedet.
Det virkede plausibelt i starten,
men blot fordi man har en tilståelse,
er sagen ikke afsluttet.
Man skal bekræfte tilståelsen med de fundne beviser.
Afdøde er den 42-årige mor til to, Birgitta Lönnhager
fra Karlskoga i Värmland.
Hun var sød, glad og kærlig.
En varm og rar person.
Hun gjorde sit bedste som forælder.
Jeg havde kun de første seks år af mit liv
med min biologiske familie, min far, mor og yngre søskende.
Mine forældre kunne ikke magte at være forældre...
på den måde, forældre bør være.
Så børneforsorgen greb ind og satte os i pleje.
Jeg har haft forhold til til hende,
efter vi blev sat i pleje.
Den sidste gang jeg talte med hende, var jeg virkelig vred,
fordi hun havde aflyst flere besøg.
Med mig og min yngre søskende.
Hun kunne ikke komme af forskellige årsager.
Bilen var i stykker, hun var syg...
Masser af...
Hun var ked af ikke at kunne komme,
og hun forstod til dels,
at jeg ikke rigtig var vred på hende.
Det var nærmere bekymret vrede.
Mor er altid mor...
I den første uge dukkede en masse usikkerheder op.
Manden, der var blevet anholdt for mordet...
Han begyndte at fortælle ting,
da der blev spurgt om hans oprindelige information,
der indikerede, at der var andre involveret
i kvindens død.
Det viser sig, at manden og Birgitta
havde boet hos et par i Aspa i Lindesberg
siden februar det år.
Da politiet besøger huset, møder de en mand og kvinde,
der brænder noget i haven.
De bliver spurgt om, hvorfor de brændte tingene.
Det var tøj, møbler...
Forklaringen var, at værelset var ulækkert,
og at de ville gøre rent,
hvor offeret og partneren havde boet.
Så forstod politiet,
at parret brændte beviser.
De bliver mistænkt for at beskytte en kriminel.
Fordi de skaffede beviser af vejen.
Manden og kvinden bliver anholdt
og kørt til politistationen i Lindesberg.
Det viser sig, at manden havde fungeret
som Birgitta og partnerens udlejer,
er den samme, der fortalte politiet,
at partneren havde tilstået mordet.
Udlejeren og hans partner havde drevet en hundekennel.
De havde flere hunde, som de trænede.
Og...
Offeret og hendes partner havde en hund, de havde problemer med.
Det er sådan, de fik kontakt,
og udlejeren sagde, at han ville træne deres hund.
Senere talte de om
at starte en hundekennel
og hundetræningsfirma sammen.
Offerets partner var arbejdsløs
og havde kontakt til en arbejdsformidling.
Så de...
arrangerede det, så han blev placeret af arbejdsformidlingen
hos udlejeren
for at arbejde med hans hundefirma.
Først pendlede han og offeret
fra Karlskoga til stedet udenfor Lindeberg, men...
efter et stykke tid, i slutningen af februar 2002
blev de tilbudt logi på ejendommen.
Så offeret og partneren flyttede ind i parrets hus.
Og der boede de fra enden af februar,
indtil kvinden døde.
Det er nu vigtigt at efterforske huset i Aspa for beviser.
Retsteknikerne indkaldes.
Den 7. juni ankom vi til stedet.
Solen skinnede, og det var varmt.
Hele ejendommen var afspærret
ifølge procedure 27-15.
Det var et funktionelt hus,
men det føltes ubehageligt.
Jeg ville ikke selv bo der.
Det var rodet og lidt nedslidt.
Jeg tog mit videokamera og begyndte at dokumentere
indenfor det afspærrede område.
Jeg er gået ud i køkkenet og filmer mod gangen
dokumenterer gulvplanen...
hvilke lokaler, der var, og hvad der lå.
Vi tegnede skitser og tog selvfølgelig billeder
af alt, der virkede interessant.
Blandt andet var der noget, der lignede blod.
Blodstænk på et vindue lige ved hoveddøren.
Men det gav ingenting.
Det var blod, men vi kunne ikke finde DNA,
formentlig fordi det var på et sydvendt vindue,
der fik meget sol.
Jeg tror, at UV-strålerne havde ødelagt DNA'et i dråberne.
Derefter gik vi rundt i huset og så, at der var en computer,
som vi konfiskerede, de indeholder altid noget interessant.
Udover computeren konfiskerede 'teknikerne også telefoner,
harddiske og kameraer.
Alt dette blev sendt til politiets tekniske IT-afdeling.
Der var mange ældre ting, ældre teknologi.
Vi var ikke positive omkring at finde noget,
at sagen overhovedet ville involvere IT.
Der var mange gamle harddiske at gennemgå,
der intet gav noget.
Der var et digitalkamera, vi kiggede på.
Der var ingen billeder på kortet i kameraet.
Men ingen teknisk IT-arbejder stopper der,
fordi man ved, at der kunne være noget.
For lægmand er det svært virkelig at slette noget.
Det efterlader altid et spor. Så...
Når vi indser, at det er blevet brugt, er der materiale på,
og det er interessant i sig selv.
Det var et pillearbejde at finde det.
Man kan sige, at det er ligesom Sudoku.
Det er svært i starten,
men når man ser mønsteret, bliver det lettere.
Spændingen ved at sidde der
og ikke vide, hvad man ville finde, var...
både svært og spændende.
Og da det første billede dukker op, og man ser...
at det er fra ejendommen i Aspa.
Og det er Birgitta på billedet.
Der var utrolige billeder,
og jeg har tidligere arbejdet på børnemishandlingssager,
så jeg har set en del.
Vi indså ret hurtigt,
at der var en hel anden dimension i den her sag.
Teknikerne så nærmere på billederne,
der blev fundet på det digitale kamera
og opdager en veldokumenteret og skrækkelig serie hændelser.
Det var et aha-øjeblik, da vi så... hvad pokker...
Der er billeder af Birgitta.
Billeder af hende såret og...
så lappet sammen.
I en stand, der viste misbrug og svære skader.
Det bliver en enorm...
blanding af både lettelse over at have fundet noget,
og så indser man gruen i,
at det er som en dagbog om en persons tvungne forværring.
På billederne kan man følge en person blive ødelagt
over en lang periode.
Hvilket er totalt bizart.
Og det veksler mellem alvorlige skader
og på det næste billede,
i gåseøjne, være lappet sammen med hesteliniment
og så skadet igen.
Temaet var slående,
at der kun var den slags billeder på kameraet.
Et billede, jeg vil huske for altid, er et billede af Birgitta,
hvor hun har sølvmaling i ansigtet.
Og man kan se i hendes øjne,
at hun ved, hvor håbløs hendes situation er.
Det var en sær følelse, det var...
uventet at finde sådan noget.
Sagen tog en helt anden retning efter de billeder.
En helt anden historie om, hvad der skete med Birgitta.
I afhøringen der nu skal foretages af både offerets partner
og kvinden, der var partner
til den person, vi har kaldt udlejeren.
De fortæller os konsekvent og uafhængigt af hinanden,
om hændelserne, der er en del af opløbet...
til...
at kvinden til sidst dør
i slutningen af maj.
Offeret og hendes partner
drak stort set intet alkohol,
før de mødte udlejeren og hans partner.
Men i deres selskab begyndte de at drikke tæt,
endda overdådige mængder alkohol.
Og til de her fester...
spillede de kort...
og...
normalt over urealistiske pengebeløb,
og der opstod stor gæld og uenigheder.
Næsten hver gang gik det ud over kvinden, der senere døde.
Hun blev mishandlet på en så systematisk måde...
at man må beskrive det som ren tortur.
Den anholdte kvinde, offerets partner,
havde konsekvent information om,
at det var udlejeren, der var den virkelige gerningsmand.
De hævdede, at han var den stærkeste
i gruppen på fire,
og at de andre tre ikke kunne sige fra.
Eftersom de to andre mistænkte bebrejdede den såkaldte udlejer,
er det vigtigt for politiet at efterforske ham nærmere
for at se, om de kan finde noget, der understøtter udsagnene.
Udlejeren er den 47-årige Kjell-Åke Johansson.
Han og hans partner begyndte at leje huset i Aspa i august 2001.
De flyttede ret hurtigt ind.
Det tog vist kun en uge, før de begyndte at flytte ind.
De havde hunde og holdt af, at det var afsides.
De ville være isoleret.
Han var meget social, hun var nok lidt mere genert...
Men normale mennesker, de var glade og...
det er det indtryk, man får.
Han besøgte mig i min lejlighed.
Han spurgte, om jeg havde kaffe.
Så vi drak kaffe sammen...
Og så sagde han:
"De her mennesker skal bo hos os i et stykke tid,
fordi de ikke har et sted at bo lige nu."
Så tænkte jeg ikke mere over det.
Jeg var der nogle få gange.
Jeg hentede eksempelvis nogle havemøbler en gang.
Og...
de var der alle fire, de bød mig på kaffe.
Vi snakkede, som enhver vennegruppe ville.
Han var virkelig charmerende.
Han kom og gav et knus og den slags.
Siden Birgittas partner og Kjell-Åke
selv er mistænkt,
er det vigtigt at finde tekniske beviser,
der kan afklare, hvad der virkelig skete i huset.
Kaster de skylden fra sig, eller siger de sandheden?
Jeg blev informeret af efterforskerne om,
at der var et udsagn om, at Kjell-Åke bruge en boremaskine
til at bore Birgitta i øret.
Og vi fandt en boremaskine.
Men...
der var intet synligt blod på,
i låsen, vi kunne ikke finde noget, men...
jeg tog et testpapir
og gned det spidsen,
og testede det med en leucomalachit grønt,
et kemikalie, der reagerer på blod.
Det er grønt, indtil man dypper det i en anden væske,
og hvis det bliver blåt, er det blod.
Og det blev blåt, så vi kunne bekræfte...
at der var blodspor på...
på låsen, og det ville der normalt ikke være.
Så det understøttede udsagnet.
Men det var alt for lille en mængde til at bruge til et DNA-match.
Så modtog vi en masse tøj til undersøgelse.
Der var et par trusser, og der står...
Trusserne indeholdt tegn på blod i to undersøgte prøver.
Men en stor nok mængde til et DNA-match kunne ikke findes.
Det mest interessante stykke var formentlig
en camouflagefarvet jakke,
hvilket vi hører, at Kjell-Åke ofte gik med.
på den her jakke fandt jeg flere små bloddråber.
Hvis man slår nogen til blods, skaber det nok stænk,
der ender allevegne.
De mindste dråber rejser kun en kort afstand.
Derudfra kan man afgøre,
at jakken har været i umiddelbar nærhed af skaden.
Jakken blev også sendt til et retsteknisk laboratorium.
Vi håber, at blodet er offerets,
så det vil understøtte den del.
De kunne bekræfte, at de to undersøgte pletter
kom fra Birgitta Lönnhager.
Så det understøttede teorien om,
at han havde tævet hende iført den her jakke.
Så der er to mennesker, der har deltaget i forbrydelserne.
Selvom de havde haft en underdanig rolle,
er de eksempelvis skyldige i
i at mishandle et lig,
da de hjalp med at flytte en død
og skaffe liget af vejen. Så informationen fra dem
skal håndteres nøje.
Men alt det, de beskriver, er konsekvent mellem dem,
og at det kan bekræftes med tekniske beviser,
gør deres historie troværdig.
Kjell-Åke anklages blandt andet
for grov vold, ulovlige trusler og at forvolde en andens død.
Den 2. september 2002 starter retssagen
i Lindesberg amtsret,
hvor anklageren præsenterer udsagnet om,
hvad Birgitta blev tvunget til at udholde i huset.
Det inkluderer...
ekstreme trusler,
at blive spærret inde og bundet...
og diverse former for ydmygelse.
Eksempelvis hældte han en spand vand og hundeurin på kvinden
og tvang hende til at gøre rent.
Han klippede al hendes hår af.
Der er en stor mængde hændelser med grov vold.
Han vred hendes arm og derved brækkede den.
Den anden arm har været vredet af led.
Han har kastet en kniv på hende eller stukket hende med en kniv.
Når han har skadet hende,
har han syet skaderne med nål og tråd
uden bedøvelse.
Og når hun eller hendes partner
har tigget udlejeren om at lade hende komme på hospitalet,
har han nægtet.
Han brugte snore, han brugte knive.
Jaget dem barfodet rundt i gården.
Hvis de ikke løb hurtigt nok, slog han dem.
Og...
han hældte tændvæske på hende...
og stak ild til det.
Han brændte hende med en blæselampe.
Han jagtede hende med en blæselampe, mens jeg havde en lykke om halsen.
Hun faldt ved bordet, og han indhentede hende
og brændte hendes fod og arm.
Før det blev slukket, var der et stort brandsår på armen.
Offerets partner og udlejerens partner
blev også udsat for mishandling af udlejeren
og har derfor ikke turdet at gøre noget ved det.
Jeg trådte ind og sagde, at nu er det nok.
Han var rasende på mig...
han stak en kniv i min ryg ved min nakke.
Vi kunne intet gøre.
Han havde for stor magt.
Vi måtte skiftes til at tigge for hinandens liv.
Han truede med at dræbe.
Det mest ondskabsfulde nogensinde.
Det er ubeskriveligt, hvordan han er.
Det er vold, blod og død.
Det er det, han lever for.
At bo under samme tag
var som at leve med livet på spil hver dag.
Udlejeren havde tilstået nogle ting
i afhøringerne før retssagen.
Under retssagen tilstod han yderligere detaljer
og forklarede det som...
en del af misbruget kategoriserede han som dårlige spøge.
Men at han ville afrette hende,
fordi hun ikke opførte sig, som han ville have.
For mig lod det til, at kvinden var gruppens svageste,
og at han nød at mishandle hende.
Under retssagen skal Kjell-Åke forklare,
hvorfor han fotograferede og dokumenterede Birgittas skader.
Han sagde, at han ville vise offeret,
hvordan hun havde opført sig, og hvad resultatet var.
Men det var en sær forklaring.
Jeg tror, han nød at se billederne.
Kjell-Åge beder om at blive kørt til huset
for at prikke huller i dele af udsagnet,
som han hævder, er ukorrekt.
I afhøringerne sagde de, jeg havde barrikaderet Birgittas værelse.
Men det er ikke sandt, for hendes værelse var her.
Den dør, jeg satte et bælte på, var den her...
Det er svært at demonstrere med hænderne lænket.
-Jeg kan ikke vise jer det. -Hvorfor ikke?
Det er svært sådan her, det er lige meget.
Det kunne bruges mod mig.
Men du brugte en hundesnor, det sagde du.
-Hvor satte du den? -Her, med løkken.
-Og den anden ende? -Den var bundet her.
-Peger du på kurven? -Ja.
For at forhindre hende i at liste sig ind
og sætte alle hundene i gang.
Jeg prøvede at sige, at det er bedst at stå op rigtigt.
Og det var da, hun ødelagde toilettet.
Man kan se, at det er ødelagt,
hvis man sidder på højre side. Der faldt hun igen.
Det gik hedt for sig, hvis jeg må sige det sjovt.
Ja, det gjorde det vel, når vi festede.
Der har været brande og...
Ja, det er der, branden var.
Er det brændemærket?
Hvad skete der her?
Det er det, vi talte om med tændvæsken.
Hvorfor var der tændvæske der?
Det var da, jeg sprøjtede på Birgitta og på gulvet.
Sprøjtede du tændvæske på Birgitta?
-Ja. -Hvorfor?
Vi skændtes, og jeg var vred og stod med tændvæsken og...
Jeg sprøjtede på hende og bad hende om at rejse sig.
Men at sprøjte med tændvæske antænder de tikke,
hvordan skete det?
Det brændte på gulvet, men ikke på Birgitta.
Men hvordan blev det antændt?
Hvordan blev det antændt?
Det var mig, med lighteren.
-Antændte du tændvæsken? -Ja.
Hvorfor det?
Fordi jeg var pissetræt af alle skænderierne.
Nu...
var der fast udsagn om misbruget.
Men om misbruget var den primære dødsårsag,
det er svært at sige.
Hvorfor døde kvinden?
Politiet kan bekræfte store dele af udsagnene om mishandlingen
med tekniske beviser.
Men de har svært ved at afgøre, hvad der førte til Birgittas død
og derved bevise, at det er mord.
Derfor afhøres embedslægen i retten om,
hvad han mener, kunne have ført til Birgittas død.
Han kunne sige, at udsættes man for skader
og ikke får tid til at læges,
og der tilføjes noget nyt,
akkumuleres det, indtil det når et niveau,
hvor kroppens systemer bryder sammen.
Fordi der ikke er tid til at komme sig.
Og i dette tilfælde var kvinden blevet udsat for tortur
fra slutningen af februar til slutningen af maj.
Og der havde været traumer stort set hver dag.
Mishandling eller meget alvorlige trusler.
Det havde ført til stress, der konstant voksede i kroppen.
Og den lille smule ekstra,
der forårsagede, at alt brød sammen,
behøver ikke være særlig meget.
For at finde ud af, om der er en handling,
der kan knyttes direkte til Birgittas død,
kortlagde politiet, hvad der skete i dagene op til den 30. maj,
da hun blev fundet i den brændte bil.
I slutningen af maj intensiveres mishandlingen.
Og...
udlejeren sparker hende ved flere lejligheder
i maven.
Hun fortæller sin partner, at hun ikke har det godt.
Et af billederne fra digitalkameraet
blev taget den sidste aften,
hvor kvinden kunne stå op.
Hun sad ned, hendes hår var helt barberet af,
hun havde blodige sår,
en brækket arm og en arm gået af led,
og hun sad på gulvet.
Den 26. maj kan hun ikke længere rejse sig.
Og om morgenen den 27. fortæller hun sin partner,
at hun har mistet viljen til at leve.
Han prøver at hjælpe hende op og i bad,
men hun falder om i køkkenet klokken ni om morgenen.
Partneren og udlejerens partner prøver sammen
at genoplive hende med hjertelungeredning.
Men de opdager, at hun er død.
Udlejere siger, at alle er lige involveret.
"Vi får livstid i fængsel for det her."
Og at de skal hjælpe ham med at skaffe liget af vejen.
Udlejeren beder partneren om at køre væk og brænde bilen.
Han blev tvunget til at skrive brevene, før han går.
Udlejeren dikterede,
og partneren har skrevet det.
Han bedes om at tage skylden for mordet.
Han tog et spændreb med sig,
som udlejeren instruerede ham i at hænge sig selv med,
efter han havde brændt bilen.
Men han tog ikke sit eget liv.
Han drak den alkohol, han havde med, og forlod stedet.
Politiet så nærmere på Kjell-Åkes fortid
og fandt bekymrende rapporter,
der støttede teorien om, at han stod bag Birgittas død.
Det er relevant, at udlejeren havde en tidligere om
for meget alvorlige forbrydelser mod børn.
I et tilfælde mishandlede han to små børn...
Han havde for eksempel
trukket deres tunger ud
og hældt salt og peber i munden på dem som straf.
Han havde vredet arme af led.
Han havde brugt iskoldt vandt...
Handlinger, der nærmer sig totur.
Han blev idømt fire års fængsel for grov vold.
Han afsonede sin tid, blev løsladt
og mødte en kvinde med et spædbarn, som han mishandlede.
Blandt andet vred han barnets hoved, indtil...
barnet døde.
Jeg spurgte ham i retssagen, om han,
da han mishandlede kvinden,
om han overvejede konsekvenserne, som han havde modtaget
for at mishandle barnet til døde.
Han sagde nej, det tænkte han ikke på.
Men du blev idømt seks års fængsel for at dræbe barnet.
Tænkte du ikke på det, da du mishandlede kvinden?
Nej, det slog ham ikke, sagde han.
Jeg tror, at det havde en betydelig effekt på rettens kendelse.
Fængsel på livstid er dommen til borgeren fra Lindesberg,
der anklages for at torturere en kvinde ihjel.
Han dømmes blandt andet for mord, mishandling
og ulovlig frihedsberøvelse.
Han skulle også betale en betydelig erstatning til kvindens familie.
Det gik ret godt.
Men det er synd, at tidligere hændelser ikke havde den virkning,
at vi kunne have stoppet, hvad der skete der.
Hvis man havde set på risikoen for gentagelser
af tidligere gerninger i forhold til, hvad han gjorde ved mor.
Måske ville mor ikke være død. Sådan er det.
De to andre blev idømt en betinget dom.
De havde samarbejdet under efterforskningen.
Og...
det var helt tydeligt, at de havde levet i frygt for,
hvad udlejeren ville gøre, hvis de ikke deltog.
Han sagde, at han havde våben, og at han havde...
kriminelle venner, han sagde, at der var en kontrakt...
På offeret og hendes partner i den kriminelle verden.
Det er måske svært for os...
at forstå, hvorfor det skræmmer, at nogen blot hævder den slags,
men hvis man lever i frygt, er det nok lettere
at tro på historier, som man ikke ville i rolig tilstand.
I starten af sagen blev der fundet en udbrændt bil
og et brændt lig i bilen. Der kunne have været et selvmord,
og så ville vi have stået med to lig og et brev.
Og det er skræmmende.
Sagen kunne være endt der. Og det slår mig også,
at der er huller i Kjell-Åkes tidslinje.
Er det her sket før?
Det er spekulation og spøgelser, der får mig...
Får mit hår til at rejse sig,
at han kunne have gjort det før uden at blive fanget.
Men jeg er glad og lidt stolt over,
at det endte, som det gjorde.
Og at vi forhåbentlig stoppede
en masse ondskab, der kunne være sket senere.
Tortur på den måde...
er ikke noget, jeg har set i andre sager.
Det er en meget usædvanlig sag, det er der ingen tvivl om.
Jeg har aldrig mødt nogen som ham.
Hovedsagen er, at det var uhyggeligt.
Hvordan kan en mand være så normal og så blive på den måde?
Nej...
Det er næsten umuligt at acceptere.
Som en del af accepten af dette besøger Birgittas datter Elin
huset i Aspa for første gang
i håb om en dybere forståelse af, hvad der skete med hendes mor.
Det føles ikke...
Det føles ikke så øde, som jeg forventede.
Jeg forventede, at det var langt mere øde.
Vejen er der.
Jeg mener...
Den er kun et stenkast væk.
Jeg forestillede mig noget virkelig øde.
Selvom der er...
mange træer, kan man stadig se ind.
Hvis det havde været langt fra alt, endnu længere inde i skoven,
ville det være lettere at acceptere, at ingen så noget.
Jeg forstår ikke, hvordan ingen kunne høre eller bemærke det.
Hun gik her, hun gik med hundene...
Hun må have...
haltet eller...
På en måde må det have været tydeligt...
det må have været tydeligt, at hun ikke havde det godt...
Alle sagde, at de intet vidste.
Det er bare...
Det...
Det gør mig emotionel.
Tekster af: Anders Langhoff plint.com