SEERE ER ADVART.
DETTE PROGRAMMET INNEHOLDER STERKE BILDE.
Jeg har vært involvert i merkelige saker, både ekle, og saker
hvor du ikke kan forstå hva noen tenkte.
Men denne saken inneholder en slik utrolig ondskap.
En person som kan kontrollere andre ganske enkelt.
Og likevel er det ingen fysisk tvang involvert.
Dette er mennesker som er psykologisk fanget.
De tror gjerningsmannen kontrollerer deres verden.
Så de tør ikke rømme, de blir boende der,
og innser nok at de kommer til å dø.
Vi møtte på en spesiell type ondskap.
ONDSKAP I ASPA
Klokken 19, den 30. mai, 2002 får nødetatene en telefon
om et brann i et skogområde utenfor Skinnskatteberg.
Brannvesenet dro dit umiddelbart for å slukke brannen.
Vi kom opp denne veien ganske raskt,
og så, midt på parkeringsplassen,
en bil som brant opp som en fakkel.
Vi åpnet panseret, slukket brannen,
åpnet dørene, slukket brannen.
Så åpnet vi bagasjerommet og en av gutta stoppet og sa,
"Jeg tror det er en hjort inni her."
Og en annen brannmann som også var jeger,
han gikk bort og sa, "Denne hjorten har klær på seg."
Så da tenkte jeg, la oss stoppe og få politiet hit kjapt
og sørge for at vi fryser situasjonen.
Men vi innså at det var en person inni der.
Veldig brent, så det var ikke rart
å tro at det var et dyr.
Politiet kom veldig fort, og da de kom...
tok de over og vi gikk hjem.
Jeg fikk en klump i magen, dette er ikke noe du ser hver dag.
Dette er noe du kanskje ser én gang i hele karrieren som brannmann.
Politiet mistenker at det er kvinne som har blitt funnet brent i bilen.
En foreløpig undersøkelse for mord innledes.
Den samme kvelden, får politiet kontakt med en person
som gjør at undersøkelsen fort gjør fremskritt.
Han ringer politiet og sier at han har vært i kontakt med en ansatt
som sier han tente på bilen sin, og at partneren hans er i bilen.
Litt senere den kvelden, har den mistenkte,
mannen som var sammen med offeret,
kontaktet politiet over telefonen og forteller dem hvor han er.
Dette er nødsentralen.
Er en politibil ute og leter etter noen
som har gjort noe fælt?
Vel, det er det nesten alltid.
Hvilken fæl ting har skjedd nær deg?
Jeg tror jeg har brent samboeren min.
Har du brent samboeren din?
Så det var ganske lett for politiet å finne ham.
Han ble arrestert og fengslet for mord.
Han sa han hadde kranglet med samboeren
og han ble lei av masingen hennes og at hun hadde vært utro mot ham
og det er hva som fikk ham til å bestemme seg for å drepe henne.
Dagen etter kvinnen ble funnet brent i bilen,
den mistenktes arbeidsgiver kontaktet politiet igjen.
Han fikk et brev i posten,
som visstnok var skrevet av offerets samboer,
hvor han skriver at han er lei av masingen og utroskapen hennes,
og han har derfor bestemt seg for å ta livet av henne og så sitt eget.
Det så ut som en ganske enkel sak.
Han drepte samboeren sin og deretter brant han bilen
og var arrestert nært åstedet.
Det virket rimelig i begynnelsen,
men bare fordi du har en tilståelse
slår man seg ikke til ro med det.
Du må bekrefte en tilståelse med beviset du finnet.
Den avdøde er den 42 år gamle tobarnsmoren, Birgitta Lönnhager,
fra Karlskoga i Värmland.
Hun var veldig snill, veldig glad, kjærlig.
En varm, omsorgsfull person.
Hun gjorde sitt beste som forelder.
Jeg hadde bare de første seks årene av livet mitt
med min biologiske familie, min far, min mor, og mitt yngre søsken.
Foreldrene mine klarte ikke å være foreldre...
på måten foreldre skal være.
Så barnevernet ble innblandet og plasserte oss i fosterhjem.
Jeg har hatt et forhold med henne
etter vi ble plassert i fosterhjem.
Sist jeg snakket med henne, var jeg veldig sint på henne,
fordi hun hadde avlyst flere besøk.
Med meg og mitt yngre søsken.
Hun kunne ikke dukke opp av ulike grunner.
Bilen var ødelagt, hun var syk...
Mye, du vet...
Hun var veldig lei seg for at hun ikke kunne komme,
og hun forstod til en viss grad
at jeg egentlig ikke var så sint på henne,
det var mer en sint bekymring.
Mamma er alltid mamma...
I løpet av den første uken, dukket det opp mange uvissheter.
Mannen som hadde blitt arrestert for mordet...
Han begynte å fortelle oss ting,
da det ble satt spørsmål ved hans opprinnelige informasjon,
som indikerte at det var flere folk involvert
i denne kvinnens død.
Det viste seg at mannen og Birgitta
hadde bodd i hjemmet til et par i Aspa i Lindesberg,
siden februar det samme året.
Da politiet besøkte huset, møtte de en mann og en kvinne
som brant noe i hagen.
De ble spurt hvorfor de brente disse tingene.
Det var klær, møbler...
Forklaringen deres var at rommet skittent,
og de ville vaske rommet
hvor offeret og samboeren hadde bodd.
Så forstod politiet
at paret brente bevis.
De ble da mistenkt for å beskytte en kriminell.
Fordi de kvittet seg med bevis.
Mannen og kvinner blir arrestert
og fraktet til politistasjonen i Lindesberg.
Det viser seg at mannen som har fungert som
Birgitta og samboerens huseier
er den samme mannen som fortalte politiet
at samboeren har tilstått mordet.
Huseieren og hans samboer hadde hatt en hundekennel.
De hadde flere hunder de trente.
Og...
Offeret og samboeren hadde en hund de hadde disiplinproblemer med.
Det er slik de fikk kontakt
og huseieren sa han skulle trene hunden deres.
Senere, begynte de å snakke om
å starte en kennel
og en virksomhet for å trene hunder sammen.
Offerets samboer var arbeidsledig
og var i kontakt med bemanningsbyrået.
Så de...
de ordnet det slik at han var plassert av bemanningsbyrået
hos huseieren,
for å jobbe i virksomheten hans med hunder.
Til å begynne med pendlet han og offeret
fra Karlskoga til dette stedet utenfor Lindeberg, men...
etter en stund, i slutten av februar, 2002,
ble de tilbudt å bo på eiendommen.
Så offeret og samboeren flyttet til det andre parets hus.
Og de bodde der fra slutten av februar
til kvinnen døde.
Det er nå viktig å undersøke huset i Aspa for bevis.
Rettsmedisinsk kobles inn.
Vi dro dit den 7. juni.
Solen skinte og det var varmt.
Hele eiendommen var sperret av
i henhold til prosdyrekode 27-15.
Det var et fungerende hus,
men det lå en uhyggelig stemning over det.
Jeg ville ikke bodd der selv.
Det var rotete og litt forfalt.
Jeg tok fram videokameraet og dokumenterte hva vi så
på innsiden av det avsperrede området.
Jeg har gått på kjøkkenet og filmer mot gangen...
jeg dokumentere husets planløsning...
hvilke rom som fantes og hva som lå fremme.
Vi lagde skikker og tok vanlige bilder også,
av alt som kanskje kunne være interessant.
Blant andre ting, var det noe som så ut som blod.
Blodflekker på et vindu, rett ved inngangen.
Men det ga oss ingenting.
Det var blod men vi fikk ikke noe DNA fra det,
og jeg tror det er fordi vinduet vendte mot sør,
så det fikk mye sol.
Jeg tror UV-strålene ødelagte DNAet i de dråpene.
Så gikk vi rundt i huset og så at det var en datamaskin,
vi konfiskerte den, det er alltid interessant ting på datamaskiner.
I tillegg til datamaskinen, beslagla rettsmedisinsk telefoner,
harddisker og kameraer.
Alt dette ble sendt til politiets avdeling for dataetterforskning.
Det var mange gamle ting, gammel teknologi.
Vi hadde ikke en god følelse på å finne noe,
at denne saken ville involvere IT i det hele tatt.
Mange gamle harddisker å gå gjennom
som ikke ga oss noe.
Så var det et digitalt kamera vi så på.
Da vi begynte å analysere kameraet var det ingen bilder på kortet.
Men ingen som jobber med dataetterforskning stopper der,
du visste det kunne være noe på det.
For en legmann, er det veldig vanskelig å virkelig slette noe.
Det etterlater seg alltid sport.
Da jeg, eller vi, innså at det hadde vært brukt, det er materiale på det,
det i seg selv er interessant.
Det måtte en del knoting til for å finne det.
Du kan si det er som å gjøre Sudoku eller noe.
Det er vanskelig i begynnelsen
men så ser du mønsteret og det blir lett.
Spenningen av å sitte der,
uten å vite hvilke bilder man ville få var...
både vanskelig og spennende, jeg lurte på hva vi ville finne.
Og så dukker det første bildet opp, og du ser at...
det er fra det aktuelle stedet, eiendommen i Aspa.
Og det er Birgitta på bildet.
De var utrolige bilder...
og jeg har jobber på barnemishandlingssaker, så jeg...
har sett mye.
Jeg tror vi så ganske raskt
at det finnes en annen dimensjon til denne historien.
Teknikere ser nøyere på bildene
de gjenopprettet fra digital kameraet
og oppdaget et veldokumentert og forferdelig hendelsesforløp.
Det var et aha øyeblikk, da vi så... hva i helsike...
Disse bildene er av Birgitta.
Bilder av henne skadet og...
og så lappet sammen.
Og en tilstand som påviste mishandling og alvorlige skader.
Så det var en enorm...
blanding av både lettelse for å endelig ha funnet noe,
og så innser du det skrekkelige
at dette er som en dagbok av en persons påtvingende forfall.
I bildene, kan du følge en person som blir nedbrutt
over lang tid.
Som var helt bisart.
Og denne vekslingen mellom å være alvorlig skadet
og så i det neste bilde,
i hermetegn, lappen sammen med hesteliminent,
og så skadet igjen.
Det temaet var slående,
det var bare slike bilder på dette kameraet.
Det bildet jeg vil huske for alltid, er et bilde av Birgitta
hvor hun har sølv spraymaling i ansiktet.
Og du kan se i øynene hennes
at hun vet hvilken håpløs situasjon hun er i.
Det var en rar følelse, det var...
uforventet at vi ville finne noe som dette.
Saken tok en veldig annerledes retning etter disse bildene.
En helt annen historie om hva som skjedde med Birgitta.
I intervjuene som nå vil bli holdt med offerets samboer
og kvinnen som var samboer
med personen vi har kalt huseieren.
Forteller de oss, konsekvent og uavhengig av hverandre,
om hendelser som leder opp...
til...
at kvinnen dør
i slutten av mai.
Offeret og hennes samboer...
drakk så godt som ingen alkohol
før de møtte huseieren og hans samboer.
Men i deres selskap begynte de å drikke store,
og til og med veldig store mengder alkohol.
Og under disse festene...
spilte de kort...
og...
etter hvert, over urealistiske pengemengder,
store gjelder oppstod, og uenigheter.
Det gikk utover kvinnen, som senere døde, nesten hver gang.
Hun var mishandlet på en slik systematisk måte...
at man må beskrive det som ren tortur.
Den arresterte kvinnen, offerets samboer,
hadde samsvarende informasjon
om at det var huseieren som var den virkelige gjerningsmannen.
De påstod at han var den sterkeste personen
i denne gruppen på fire,
og at de tre andre ikke var i stand til å stå imot.
Siden de to andre mistenkte skylder på den såkalte huseieren,
er det viktig for politiet å undersøke ham nærmere,
for å se om de kan finne noe som støtter deres vitnesbyrd.
Huseieren er 47 år gamle Kjell-Åke Johansson.
Han og samboeren begynte å leie huset i Aspa i august, 2001.
De flyttet inn ganske fort.
Jeg tror det bare tok en uke før de begynte å flytte inn.
De hadde hunder og de likte at det var ganske avsides.
De ville på et litt isolert sted.
Han var veldig sosial, hun var kanskje litt mer sjenert...
Men vanlige folk, de var lykkelige og...
det er inntrykket jeg fikk.
Han besøkte meg i leiligheten min.
Spurte meg om jeg hadde kaffe.
Så vi satt og drakk kaffe...
Og så sier han...
"Disse menneskene skal bo med oss en stund,
for de har ingen steder å bo akkurat nå."
Jeg tenkte ikke mer på det.
Jeg var der noen få ganger.
Jeg hentet noen hagemøbler en gang, for eksempel.
Og...
alle fire av dem var der, de tilbudte meg kaffe.
Vi satt og småpratet som hver vennegruppe hadde gjort.
Han var veldig sjarmerende.
Han ga meg en klem og sånne ting.
Siden Birgittas samboer og Kjell-Åkes samboer
er selv mistenkte,
er det viktig å finne tekniske bevis
for å oppklare hva som faktisk skjedde i huset.
Skyver de skylden fra seg, eller forteller de sannheten?
Jeg ble informert av etterforskerne
at det var vitnesbyrd om at Kjell-Åke hadde brukt en bormaskin
for å bore inn i Birgittas øre.
Og vi fant en bormaskin.
Men...
det var ikke noe synlig blod på den,
i kjoksen, vi fant ikke noe, men...
Jeg tok et prøvepapir
og gnidde mot tuppen på kjoksen
og testet det med Leucomalachite-grønt,
et kjemikalie som reagerer med blod.
Det er grønt til du drypper det i en annen komponent,
og hvis det blir blått, er det blod.
Og det ble blått, så vi kunne bekrefte...
at det var blodspor på...
på kjoksen, og vanligvis ville det ikke vært det.
Så det støttet vitnesbyrdet.
Men mengden var altfor liten til å kunne påvise DNA.
Så fikk vi inn masse klær som skulle undersøkes.
Det var en truse her, og det står...
At trusen inneholder indikasjon på blod i to undersøkte flekker.
Men en stor nok mengde til å teste DNA ble ikke funnet.
Det som var mest interessant var nok
en jakke med kamuflasjemønster,
som vi ble informert ofte ble brukt av Kjell-Åke.
På denne jakken, fant jeg flere små blodflekker.
Hvis du slår på noe blodig, spruter det veldig,
det havner overalt.
De minste dråpene flyr bare et kort stykke.
Fra det kan du trekke konklusjoner
at jakken befant seg i umiddelbar nærhet av skaden.
Jakken ble sendt til det rettsmedisinske laboratoriet.
VI håper at blodet fra offeret,
hjelper oss å bekrefte den delen.
De kunne bekrefte at to flekker de undersøkte
kom fra Birgitta Lundhager.
Så det støttet vitnesbyrdet
om at han hadde slått henne og brukt denne jakken.
Så to folk har tatt del i lovbruddene.
Selv om de hadde en underordnet rolle,
er de skyldig i, for eksempel,
likskjending da de hjalp å bære den døde personen,
for å kvitte seg med liket.
Så informasjonen vi fikk av dem
må håndteres med forsiktighet.
Men alt de beskriver samsvarer mellom dem
og at det kan bli bekreftet med teknisk bevis
får deres historie til å fremstå troverdig.
Kjell-Åke er tiltalt for, blant annet,
grov mishandling, grove trusler og å forårsake en annens død.
Den 2. september, 2002, starter rettssaken
i Lindesberg tinghus,
hvor den tiltalte presenterer vitnesbyrdet
av hva Birgitta var tvunget til å utstå i huset.
Det inkluderer...
ekstreme trusler,
å bli innelåst og bundet fast...
og diverse typer ydmykelse.
For eksempel, han helte en bøtte med vann og hundeurin over kvinnen,
og tvang henne å vaske det opp.
Han klipte av alt håret på hodet hennes.
Det er et stort antall tilfeller av grov mishandling.
Han vred armen hennes, så det ble brudd.
Den andre armen har blitt vridd ut av ledd.
Han har kastet en kniv på henne, eller stukket henne med kniv.
Når han skadet henne,
sydde han sammen skadene med nål og tråd,
uten bedøvelse.
Og når hun og samboeren hennes
tryglet huseieren om å la henne dra til sykehuset,
nektet han.
Han brukt bånd, han brukte kniver.
Han jagde dem rundt i hagen barfot.
Om de ikke løp fort nok, slo han dem.
Og...
han helte tennvæske over henne...
og tente på.
Han brant henne med blåselampe.
Han jagde henne med blåselampen mens jeg hadde bånd rundt halsen.
Hun falt ved siden av bordet, så han tok henne igjen
og brant foten hennes og så armen hennes.
Før den var slukket, var det en stor brannskade på armen hennes.
Offerets samboer og huseierens samboer
har også blitt utsatt for mishandling av huseieren,
og har derfor ikke turt å gjøre noe med det.
Jeg sa, det holder.
Han var rasende på meg...
han holdt en kniv mot ryggen min, mot nakken min.
Vi kunne ikke gjøre noe.
Han hadde for mye makt.
Vi tryglet for hverandres liv etter tur.
Han truet med å drepe.
Det ondeste noensinne.
Det er ubeskrivelig, hvordan han er.
Det er vold, blod og død.
Det er hva han lever for.
Å bo i samme hus som ham
var å leve med livet som innsats hver dag.
Huseieren hadde tilstått noen ting
i avhørene før rettssaken.
Under rettssaken, tilstod han ytterligere detaljer,
og forklarte det som...
Han kategoriserte deler av mishandlingen som dårlige spøker.
Men at han ville disiplinere henne
fordi hun ikke oppførte seg slik han ville at hun skulle.
For meg, virker det som om denne kvinnen var den svakeste i gruppen,
og han nøt å mishandle henne.
Under rettssaken, må Kjell-Åke forklare
hvorfor han fotograferte Birgitta og dokumenterte skadene hennes.
Han sa han ville vise offeret
hvordan hun hadde oppført seg og hva resultatene var.
Men det var en veldig merkelig forklaring.
Jeg tror han likte å se på disse bildene.
Kjell-Åke ber om å bli tatt med til huset
for å slå hull i deler av vitnesbyrdet
han mener er feilaktige.
I intervjuene, sa de at jeg hadde stengt for Birgittas soverom.
Men det er ikke sant, for soverommet hennes var her inne.
Døren jeg tok belte på var denne, festet i...
Det vanskelig å demonstrere med hendene på ryggen.
-Jeg skulle vise, men jeg kan ikke. -Hvorfor ikke?
Det er vanskelig å vise det sånn her, det spiller ingen rolle.
Det kan bli brukt mot meg.
Men du brukte et hundebånd, vi vet det, du fortalte oss.
-Hvor la du det? -Her, med løkka.
-Og den andre enden? -Den var bundet her.
-Og du indikerer kurven? -Ja.
For å få henne til å slutte å snike seg opp
og få i gang alle hundene.
Jeg prøvde å si det til henne, det er bedre at du går opp skikkelig.
Og det er her hun ødelagte toalettet.
Som du kan se er det knust,
om du sitter på toalettet på høyre side, hun falt igjen.
Det har vært ganske hett her, for å være morsom.
Ja, det var vel det, når vi hadde fest.
Det har vært branner og...
Ja, det var der brannen var.
Er dette brennmerket?
Hva skjedde her?
Dette er hva vi snakket om med tennvæsken.
Hvorfor var det tennvæske der?
Det var da jeg skvettet litt på Birgitta, og på gulvet.
Skvettet du tennvæske på Birgitta?
-Ja. -Hvorfor?
Vi kranglet og jeg var irritert og holdt tennvæsken og...
Jeg skvettet på henne og ba henne reise seg fra gulvet.
Men å skvette tennvæske setter ikke fyr på det,
hva fikk det til å brenne?
Det brant på gulvet, men ikke på Birgitta.
Men hvordan tok det fyr?
Hvordan tok det fyr?
Det var meg, med lighteren.
-Tente du på tennvæsken? -Ja.
Hvorfor gjorde du det?
Jeg tente på fordi jeg var lei av all den jævla kranglingen.
Nå...
fantes det et solid vitnesbyrd for mishandlingen.
Men om mishandlingen var en avgjørende årsak til dødsfallet,
var vanskelig å vite.
Hvorfor døde kvinnen?
Politiet kan bekrefte store deler av vitnesbyrdet om mishandlingen
med teknisk bevis.
Men de har vansker med å fastsette
hva som førte til Birgittas død,
og derved bevise at det handler om et mord.
På grunn av dette, er rettsmedisineren avhørt i retten
om hva han tror kan ha ført til Birgittas død.
Det han kunne si var dersom du er utsatt for traumer
og ikke får tid til å leges fra det
og det tilsettes noe nytt,
samler det seg og til slutt kan det nå et nivå
hvor kroppens systemer svikter.
Fordi det ikke er noen tid til helbredelse.
Og, i dette tilfelle, hadde kvinnen vært utsatt for tortur,
fra slutten av februar til slutten av mai.
Og det har vært traumer så godt som hver dag.
Mishandling og veldig alvorlige trusler.
Dette har medført til at stress hele tiden bygges opp i kroppen.
Og for at man skal få det lille ekstra,
som gjør at alt svikter,
trenger ikke å være mye.
For å finne ut om det er en handling
som kan knyttes direkte til Birgittas død,
kartlegger politiet hva som skjedde
i dagene som ledet opp til 30. mai
da hun ble funnet brent i bilen.
I slutten av mai, ble mishandling mer intens.
Og...
huseieren sparker henne i flere tilfeller
i magen.
Hun forteller samboeren at hun føler seg veldig dårlig.
Et av bildene fra digital kameraet
var tatt den siste kvelden
som kvinnen kunne gå ut av sengen.
Hun satt, håret var helt barbert,
hun hadde blodige sår,
en brukket arm, den andre ut av ledd,
på gulvet.
Den 26. mai, kan hun ikke lenger reise seg.
Og på morgenen den 27. forteller hun samboeren
at hun har mistet livsgnisten.
Han prøver å få henne opp, hjelpe henne å dusje,
men hun kollapser kl. 09 om morgenen, på kjøkkenet.
Samboeren og huseierens samboer forsøker sammen
å gjenopplive henne, gi henne hjerte-lunge-redning.
Men de oppdaget at hun var død.
Huseieren forteller dem at alle er like involvert.
Vi vil få livstid i fengsel for dette.
Og de må hjelpe ham med å bli kvitt liket.
Huseieren ber samboeren kjøre bort og sette fyr på bilen.
Han har blitt tvunget til å skrive disse brevene før han drar.
Huseieren har diktert,
og samboeren har skrevet det.
Så han er bedt om å ta på seg skylden for mordet.
Han fikk med seg et spennbånd
som huseieren hadde bedt ham henge seg med
etter han hadde brent bilen.
Men... han tok ikke livet sitt.
Han drakk spriten han hadde med seg, og forlot åstedet.
Politiet tok en nærmere titt på Kjell-Åkes fortid
og fant bekymringsfulle rapporter
som støtter teorien
at han den som forårsaket Birgittas død.
Det er relevant at huseieren hadde tidligere dommer
for veldig seriøse forbrytelser mot barn.
I en sak, hadde han mishandlet to små barn...
Han hadde, for eksempel,
dratt ut tungene deres
og helt salt og pepper i munnene deres som straff.
Han hadde vridd armene ut av ledd.
Han hadde brukt iskaldt vann...
Nærmest tortur.
Han ble dømt til fire års fengsel
for grov mishandling for det.
Han sonet straffen, kom ut
og møtte en kvinne som hadde en baby på 6 måneder han mishandlet.
Blant andre ting, vridd barnets hode til...
barnet døde.
Jeg spurte ham under rettssaken om han,
da han mishandlet kvinnen,
om han tenkte på konsekvensene han hadde fått
for å mishandle babyen til døde.
Han sa, nei, han tenkte ikke på det.
Men du ble dømt til seks års fengsel for å drepe dette barnet.
Hadde du ikke det i tankene da du mishandlet denne kvinnen?
Nei, det tenkte han ikke på, sa han.
Jeg tror det hadde stor effekt på domstolens bedømmelse.
Livstid i fengsel ble dommen for Lindesberg beboeren
som var anklaget for å torturere en kvinne til døde.
Han er dømt for, blant andre ting, mord, mishandling
og frihetsberøvelse.
Dessuten skal han betale en stor skadeserstatning til pårørende.
Det gikk ganske bra.
Men det er synd at de tidligere hendelsene ikke hadde effekt,
slik at vi kunne ha hindret det som skjedde her.
Hvis man hadde sett på risikoen for gjentagelse av de tidligere tingene
han hadde gjort, sammenlignet med hva han gjorde mot mamma.
Kanskje mamma ikke hadde dødt. Det er bare sånn det er.
De to andre involvert ble dømt til prøvetid.
De var veldig samarbeidsvillige under etterforskningen.
Og...
det var helt åpenbart at de hadde levd i frykt
for hva huseieren ville gjøre mot dem om de ikke tok del i det.
Han sa han hadde våpen, han sa han hadde...
kriminelle venner, han sa han hadde en kontrakt på...
offeret og samboeren fra den kriminelle verdenen.
Det er kanskje vanskelig for oss...
å forstå hvorfor man blir redd,
bare av at noen påstår disse tingene,
men om du lever i frykt, er det nok enklere
å tro historier du ikke hadde trodd på i en rolig situasjon.
I begynnelsen av saken, var en brent bil funnet
og i bilen, et brent lik.
Det kunne ha vært selvmord,
og vi hadde stått der med to lik og en lapp.
Og jeg synes det er skremmende.
Saken kunne ha endt der.
Og det jeg også tenker på er at
det er noen hull i Kjell-Åkes tidslinje.
Har dette skjedd før?
Jeg vet ikke, det er bare spekulasjoner...
som får hårene mine til å reise seg,
at han kan ha gjort det før og ikke blitt tatt.
Men jeg er veldig fornøyd og litt stolt
at det gikk den veien det gjorde.
Og at vi forhåpentligvis stoppet
en hel del ondskap som kunne ha skjedd etterpå.
Tortur på denne måten...
er ikke noe jeg har kommet over i noen andre saker.
Det er en veldig uvanlig sak, det er det ingen tvil om.
Jeg har aldri møtt noen som ham.
Hovedtingen er at det var skremmende.
Hvordan en mann kan være så normal og så bli til noe som det.
Nei...
Det er nesten umulig å akseptere.
Som en del av helbredelsen, drar Birgittas datter, Elin,
til huset i Aspa for første gang,
i håp om å få en dypere forståelse av hva som skjedde med moren hennes.
Det føles ikke så...
Det føles ikke så øde som jeg hadde forventet.
Jeg forventet at det var mer isolert.
Der er en vei.
Jeg mener...
Det er bare et steinkast unna.
Jeg hadde forestilt meg noe virkelig øde.
Selv om det er...
mange trær, kan du fortsatt se inn.
Om det virkelig hadde vært øde,
lengre opp i skogen,
hadde det vært enklere å kjøpe at ingen la merke til noe.
Jeg skjønner ikke hvordan ingen kunne høre det, at ingen merket det.
Hun gikk her, hun gikk på tur med hundene...
Hun må jo ha...
haltet, eller...
på en eller annen måte må det ha vært tydelig...
at hun ikke hadde det bra...
Alle sa de ikke visste.
Det blir...
Det...
Det gjør meg emosjonell.
Tekst: Camilla Olsen plint.com