Jag har varit involverade i många konstiga ärenden, både vidriga och
där man inte kan förstå hur nån har tänkt.
Men det här ärendet innehåller så otroligt ren ondska.
En person som kan ta kontrollen över andra på ett ganska enkelt sätt.
Och ändå finns det inget element av inlåsning.
Det är mentalt man fångar in de här människorna.
Och lurar i dem att man i princip kontrollerar världen runt omkring.
Så man vågar inte lämna. Man går kvar där
och måste ändå inse att man kommer att dö.
Det var en speciell typ av ondska vi stötte på.
Klockan 19.00 den 30 maj 2002 får SOS in ett samtal
om att det brinner i ett skogsområde utanför Skinnskatteberg.
Brandkåren beger sig genast dit för att släcka branden.
Vi kommer rätt snabbt upp på den här vägen
och fick se, mitt på parkeringen
står en bil tvärsöver och brinner som en fackla rakt upp.
Vi öppnar upp huven och släcker elden
öppnar upp kupén och släcker.
Sen öppnar vi kofferten, så stannar en av grabbarna till och säger:
"Jag tror att det ligger ett rådjur här."
En annan brandman som också var jägare
gick fram och sa: "Rådjuret har kläder på sig."
Jag tänkte, nu stannar vi. Vi måste se till att polisen kommer hit fort
och att vi fryser läget.
Men vi förstod att det var en människa som låg där.
Väldigt bränd, så det var inte så konstigt
att tro att det var en djurkropp.
Polisen kom väldigt snabbt. När de kom...
tog de över, så vi åkte hem.
Det kom en knut i magen. Det här upplever man inte varje gång.
Det är nån gång i ens liv som brandman som man får uppleva sånt.
Polisen misstänker att det är en kvinna som hittats uppbränd i bilen.
En förundersökning om mord inleds.
Redan under natten kommer polisen i kontakt med en person
som gör att utredningen fort tar fart.
Han ringer till polisen och säger att han haft kontakt med en anställd
som säger att han har tänt eld på sin bil, och i den finns hans sambo.
Lite senare under natten, så har den misstänkte
mannen som var sambo med offret
kontaktat polisen på telefon och berättat var han är.
Det var ganska lätt för polisen att hitta honom.
Han blir gripen, och sen anhållen och häktad för mord.
Han sa att han blivit osams med sin sambo
och att han tröttnat på hennes tjat, och att hon hade varit otrogen.
Det hade gjort att han bestämt sig för att döda henne.
Dagen efter att kvinnan hittas uppbränd i bilen
kontaktar den misstänkte mannens arbetsgivare återigen polisen.
Han har fått ett brev på posten
som skulle ha skrivits av offrets sambo
där han säger att han är trött på hennes tjat och otrohet
och att han därför beslutat sig för att ta hennes liv och sen sitt eget.
Det framstod som ett enkelt ärende.
Han hade dödat sin sambo och tänt eld på bilen
och gripits nära platsen.
Det framstod som rimligt till en början.
Men bara för att man har ett erkännande
så slår man sig inte till ro.
Det gäller att kontrollera erkännandet mot de spår man hittar.
Den avlidna kvinnan är 42-åriga tvåbarnsmamman Birgitta Lönnhager
från Karlskoga i Värmland.
Hon var väldigt snäll, glad och kärleksfull.
En varm, omtänksam person.
Hon försökte göra så gott hon kunde som förälder.
Jag har egentligen bara mina första sex år
med kärnfamiljen. Med min mamma, min pappa och mitt yngre syskon.
Mina föräldrar klarade inte av att vara föräldrar...
på så sätt som en förälder ska vara.
Därav gick socialtjänsten in och valde att placera oss.
Jag hade en relation med henne
efter att vi blivit fosterhemsplacerade.
När jag pratade med henne sista gången, då var jag jättearg på henne
för då hade hon avbokat flera besök.
Både med mig och med mitt yngre syskon.
Hon kunde inte komma av massa olika anledningar.
Bilen var sönder, hon var sjuk...
Det var mycket...
Hon var mycket ledsen över att hon inte kunde komma.
Hon förstod väl nånstans
att ilskan inte var att jag var arg
utan mer en arg oro.
Mamma är ju alltid mamma.
Under den här första veckan, så samlas en massa frågetecken.
Den man som blivit häktad för mordet...
Han började berätta saker
när man ifrågasatte hans inledande uppgifter
som pekade på att det var fler inblandade
i den här kvinnans död.
Det framkommer att den häktade mannen och Birgitta
varit inneboende hos ett par i ett hus i Aspa utanför Lindesberg
sen februari samma år.
När polisen åker till huset, finner de en man och en kvinna
som står och eldar på gården.
De blir tillfrågade om varför de eldar upp de här föremålen.
Det var kläder och möbler.
Man förklarar det med att det var snuskigt i rummet
och att de ville städa upp det rum
där offret och hennes sambo hade bott.
Då förstår polisen
att det är bevismaterial som paret håller på att elda upp.
De blir misstänkta för skyddande av brottsling.
Eftersom de håller på att undanröja bevis.
Mannen och kvinnan grips
och förs till polisstationen i Lindesberg.
Det visar sig att mannen som fungerat som
Birgittas och hennes sambos hyresvärd
är samma man som tipsat polisen
om att sambon har erkänt mord.
Hyresvärden och hans sambo hade haft en kennel.
De hade flera hundar som de tränade.
Och...
Offret och hennes sambo hade en hund som de hade disciplinproblem med.
På det sättet fick de kontakt med varann
och hyresvärden sa att han skulle träna deras hund.
Lite senare började de tala om
att starta en kennel
och hundträningsverksamhet tillsammans.
Offrets sambo var arbetslös
och hade kontakt med Arbetsförmedlingen.
Då...
arrangerade man det så att han fick placering av Arbetsförmedlingen
hos, den så kallade, hyresvärden
för att jobba i hans verksamhet med hundar.
Till en början så pendlade han och offret
ifrån Karlskoga till den här platsen utanför Lindesberg, men...
efter ett tag, i slutet på februari 2002
så erbjöds de att bo på fastigheten.
Då flyttade offret och hennes sambo hem till det andra paret.
De kom att bo där från slutet av februari
fram till dess att kvinnan dog.
Det blir nu viktigt att undersöka huset i Aspa efter spår.
Kriminaltekniker kopplas in.
Den 7 juni kom vi på plats.
Solen sken och det var varmt.
Hela tomten var avspärrad
enligt rättegångsbalken, kapitel 27 paragraf 15.
Det var ett fungerande hus
men det låg en tråkig stämning över stället.
Jag skulle inte vilja bo där själv.
Det var stökigt och lite nergånget.
Jag tog min videokamera och började dokumentera
innanför avspärrningen vad vi såg.
Nu har jag förflyttat mig in i köket och filmar ut emot hallen.
Hur husets planlösning var uppbyggd.
Vilka rum som fanns och vad som låg framme.
Vi gjorde skisser och tog vanliga foton också naturligtvis
på det som kunde vara intressant.
Bland annat, så var det nåt som såg ut som blod.
Blodstänk på ett fönster, alldeles bredvid entrédörren.
Men det gav ingenting.
Det var ju blod, men det gav inget dna.
Jag tror det beror på att det var ett söderfönster
och solen hade legat på.
Jag tror UV-strålarna förstörde dna:t i de dropparna.
Vi gick runt i huset och såg att det fanns en dator.
Den tog vi i beslag. Det finns alltid saker att säkra i en dator.
Utöver datorn, konfiskerar teknikerna även telefoner
hårddiskar och kameror.
Alla beslag skickas till polisens kriminaltekniska it-avdelning.
Känslan var att det var ganska mycket gamla saker, äldre teknik.
Det var ingen bra känsla från början att det skulle finnas nånting
och att det skulle vara ett brott som hade IT i sig, så att säga.
Det var många gamla hårddiskar att gå igenom
som inte gav nånting.
Sen var det en digitalkamera som vi tittade på.
När vi började analysera kameran så var det inga bilder på minneskortet.
Men ingen som jobbar med it-brott stannar där
utan man inser att det kan finnas nåt på det.
För en lekman är det väldigt svårt att radera saker på riktigt.
Det lämnar alltid spår efter sig, på nåt sätt.
När jag, eller vi, inser att den har använts, det finns material på den
bara det är intressant.
Men det krävdes en del pill för att få det.
Det är som att göra Sudoku eller nåt.
Det är lite yxigt i början
men till slut så ser man mönstret, och det blir ganska enkelt.
Spänningen när man satt där
och inte riktigt visste vad för bilder man skulle få fram var...
ganska jobbig och man undrade vad man skulle hitta.
Sen när första bilden dyker upp, och man ser att...
det här är från platsen som är intressant, Aspagården.
Och Birgitta är med på bilden.
Det var otroliga bilder.
Jag hade ändå jobbat med barnövergreppsärenden, så att jag...
har sett mycket skit.
Jag tror man ganska snabbt inser
att det finns en annan dimension av den här historien.
Teknikerna tittar närmare på bilderna
som de lyckats återskapa från digitalkameran.
De upptäcker ett väldokumenterat och hemskt händelseförlopp.
Det var en liten aha-upplevelse när vi såg att... vad fasen...
Det här är bilder på Birgitta.
Bilder på henne som skadad och...
lappad och lagad.
Hon var i ett skick som påvisar misshandel och stora skador.
Det blir en enorm...
blandning av både lättnad att man äntligen hittat nåt
och sen inser man det fruktansvärda
att det är som en dagbok över en människas påtvingade förfall.
På bilderna kan man följa nedbrytandet av en människa
under en väldigt lång tid.
Vilket var helt bisarrt.
Och det här växelvis gravt skadad
och sen på nästa bild
inom citationstecken, lagad med hästliniment
och sen skadad igen.
Det temat var slående
att det bara fanns såna bilder på kameran.
Den bild som jag för alltid kommer att minnas är en bild på Birgitta
när hon är silversprejad i ansiktet.
Man ser i blicken
att hon inser vilket hopplöst läge hon är i.
Det var en udda känsla, det var...
oväntat att man skulle hitta nånting sånt här.
Fallet pekar i en helt annan riktning efter de här bilderna.
En helt annan historia om vad som hänt Birgitta.
I de förhör som nu kommer att hållas med sambon till offret
och kvinnan som var sambo med
den som jag kallar för hyresvärden.
De berättar samstämmigt, var och en för sig
om händelser som är förspelet till...
att...
kvinnan så småningom dör
i slutet av maj.
Offret och hennes sambo...
drack i princip ingen alkohol
innan de träffade hyresvärden och hans sambo.
Men i umgänget så har man börjat att dricka stora
eller till och med mycket stora mängder alkohol.
Och under de här festerna...
har man spelat kort...
och...
så småningom, om fantasibelopp.
Stora skulder uppkom, och osämja.
Det gick nästan alltid ut över kvinnan som sedermera dog.
Hon blev misshandlad på ett så systematiskt sätt...
att man måste beskriva det som ren tortyr.
Den häktade kvinnan och offrets sambo
hade samstämmiga uppgifter
om att det var hyresvärden som var den egentliga gärningsmannen.
De menar att han var den starkaste
i det här sällskapet om fyra
och de andra tre hade inte förmåga att stå emot honom.
Då de två andra misstänkta skyller på den så kallade hyresvärden
blir det viktigt för polisen att titta närmare på honom
för att se om de kan hitta nåt som styrker deras vittnesmål.
Hyresvärden är 47-årige Kjell-Åke Johansson.
Han och hans sambo började hyra huset i Aspa i augusti 2001.
De flyttade in ganska snabbt.
Jag tror att det gick på nån vecka så hade de redan börjat flytta in.
De hade hundar och tyckte om att det var lite avskilt.
De ville bo lite avskilt.
Han var väldigt social, hon var kanske lite mer blyg.
Men normala människor. De var glada och...
Jag fick den uppfattningen.
Han kom och hälsade på mig i lägenheten.
Han frågade om jag hade kaffe.
Vi satt och fika.
Så sa han...
"De här ska bo med oss ett tag
för de har ingenstans att bo just nu."
Jag tänkte inte mer på det.
Jag var här ett par gånger.
Jag hämtade bland annat trädgårdsmöbler en gång.
Och...
alla fyra var där. De bjöd på kaffe.
Vi satt och småprata som vilka kompisar som helst.
Han var verkligen hjärtlig.
Han kom och gav mig en kram och så.
Eftersom Birgittas sambo och Kjell-Åkes sambo
själva är misstänkta för brott
blir det viktigt att hitta teknisk bevisning
som reder ut vad som egentligen hänt i huset.
Skyller de ifrån sig, eller berättar de sanningen?
Jag informerades av utredarna
om en vittnesuppgift att Kjell-Åke skulle ha använt en skruvdragare
och borrat i örat på Birgitta.
Och vi hittade en skruvdragare.
Och...
man kunde inte se nåt blod på den
fram på chucken, men...
Jag tog ett förprövningspapper
och gnodde på chuckspetsen
och förprövade med leukomalakitgrönt
ett kemiskt preparat som reagerar med blod.
Det är grönt och när man droppar det på en annan komponent
då blir det blått om det är blod.
Och det blev blått, så vi kunde konstatera...
att det fanns spår av blod på...
chucken, och det ska det ju normalt sett inte finnas.
Så det kunde stödja vittnesuppgiften som hade kommit fram.
Men det var alldeles för liten mängd för att jämföra dna.
Sen kom det in en massa kläder som skulle undersökas.
Det var en trosa här, och där står det...
"För trosan erhölls indikation på blodförekomst i två besudlingar.
Men tillräcklig mängd dna för jämförelse mot person fanns inte."
Det som var mest intressant var nog
en kamouflagefärgad jacka
som, enligt uppgift, ofta ska ha burits av Kjell-Åke.
På den jackan så hittade jag flera små blodstänk.
Om man slår på nåt som är blodigt så bildas massa stänk
som stänker ut.
De minsta dropparna flyger bara en kort bit.
Då kan man dra den slutsatsen
att jackan har befunnit sig i omedelbar närhet till skadan.
Jackan skickades också ner till det kriminaltekniska laboratoriet.
Man hoppas att det ska vara blod ifrån offret
så att man kan styrka den biten.
De kunde konstatera att två fläckar som de hade undersökt
kom från Birgitta Lönnhager.
Det kunde då stödja vittnesuppgiften
att han hade slagit henne och haft den här jackan på sig.
Vi har två personer som har deltagit i brotten.
Även om de har haft en underordnad roll
så har de ändå gjort sig skyldiga till, till exempel,
brott mot griftefriden
när de ska hjälpa till att bära den döda
och undanskaffa kroppen.
Därför får deras uppgifter tas
med försiktighet.
Men varje sak som de samstämmigt har beskrivit
och som sen kan bekräftas med teknisk bevisning
medför att deras berättelse framstår som trovärdig.
Kjell-Åke åtalas bland annat för
grov misshandel, grovt olaga hot och grovt vållande till annans död.
Den 2 september 2002 inleds rättegången
i Lindesbergs tingsrätt
där åklagaren lyfter vittnesmålen
om vad Birgitta tvingats utstå i huset.
Det är fråga om...
väldigt grova hot
inlåsning och fastbindning...
och diverse typer av skändning.
Till exempel häller han en skurhink med vatten och hundurin över kvinnan
och tvingar henne sen att torka upp.
Han har klippt av henne allt hår på huvudet.
Det är ett stort antal fall av grov misshandel.
Han har vridit av en arm, så att det blev en fraktur.
En annan arm har vridits ur led.
Han har kastat kniv på henne, eller huggit henne med kniv.
När han har skadat henne
så har han sytt ihop skadorna med nål och tråd
utan bedövning.
När hon eller hennes sambo
har bett hyresvärden om att kvinnan skulle få komma till sjukhus
så har hon förvägrats det.
Han använde koppel. Han använde knivar.
Han jagade runt henne på gården barfota.
Om hon inte sprang tillräckligt fort, så slog han henne.
Och...
Han hällde tändvätska på henne
och tände eld.
Han hade blåslampan och satte eld.
Han jagade henne med blåslampan när jag stod med snara kring halsen.
Hon ramlade vid bordet. Då kom han ifatt henne
och brände henne på foten, och sen på armen.
Innan den släcktes hade det blivit en stor brännskada på armen.
Offrets sambo och hyresvärdens sambo
har också utsatts för misshandel utav hyresvärden.
De har därför inte vågat göra nåt åt det.
Jag gick emellan och tala om att det fick vara bra.
Då blev han vansinnig på mig...
och höll en kniv i ryggen på mig, i nacken.
Man kunde inte göra nåt.
Han hade för stor makt.
Vi fick turas om att be för varandras liv.
Han hotade med att döda.
Det ondaste tänkbara.
Det är obeskrivligt, hur han är.
Det är våld, blod och död.
Det är hans livsluft.
Att bo under samma tak som honom
var att leva med livet som insats varje dag.
Hyresvärden hade under förhören fram till rättegången
gjort vissa medgivanden.
Under rättegången medgav han ytterligare detaljer
och förklarade med att...
en del av misshandeln kategoriserade han som dåliga skämt.
Men han ville tillrättavisa henne
för han tyckte inte att hon uppträdde så som han önskade.
För mig var det uppenbart att kvinnan var den svagaste i gruppen
och han njöt av att misshandla henne.
I rättegången får Kjell-Åke också svara på
varför han fotograferat Birgitta och dokumenterat hennes skador.
Han sa att han skulle visa för offret
hur hon hade betett sig och vad som hade hänt efteråt.
Men det var en väldigt konstig förklaring.
Jag tror att han tyckte om att titta på de här bilderna.
Kjell-Åke begär en vallning vid huset
för att slå hål på utsagor i vittnesmålen
som han menar är felaktiga.
I förhören sägs det att jag hade stängt för Birgittas sovrum.
Men så var det inte, för Birgitta hade sitt sovrum här inne.
Den dörren jag la över band, det var den här som var fäst i...
Det är lite svårt att demonstrera med händerna bakbundna.
-Jag tänkte visa, men det går inte. -Berätta.
Det är svårt att berätta och visa. Det är sak samma.
Det kan användas emot mig.
Du använde ett hundkoppel, det vet vi, det har du berättat om.
-Var satte du det nånstans? -Här över, med öglan.
-Var satte du den andra änden? -Den var bunden där runt.
-Är det korgen du pekar på? -Ja.
Det var för att hon skulle sluta smyga upp
och sätta igång alla hundar.
Jag försökte säga det. Det är bättre att du går upp riktigt.
Och här bröt hon sönder toalettstolen.
Det syns att den är sönderbruten
om man sitter på toaletten, på höger sida. Hon ramlade igen.
Det har gått ganska hett till här, om man ska vara skojig.
Ja, det har väl varit fest.
Det har både brunnit, och annat.
Ja, där har det brunnit.
Är det här brännmärket?
Vad har hänt här?
Det var det vi pratade om, med tändvätskan.
Hur kom det sig att det kom tändvätska där?
Det var när jag stänkte på Birgitta, och på golvet.
Du stänkte tändvätska på Birgitta?
-Ja. -Varför det?
Det var bråk och jag var irriterad. Jag hade tändvätskan i handen.
Jag stänkte på henne och sa åt henne att stiga upp från golvet.
Men om man stänker tändvätska så tar det inte eld.
Varför tog det eld?
Det tog eld på golvet, men inte på henne.
Men varför tog det eld?
Hur kom det sig att det tog eld?
Det var jag med tändaren.
-Du tände på tändvätskan? -Mm.
Varför gjorde du så?
Jag tände på den för jag var trött på allt jävla bråk hela tiden.
Nu...
fanns det bra vittnesuppgifter om misshandeln.
Men om misshandeln hade varit avgörande orsak till dödsfallet
det var det svåra i ärendet.
Varför avled kvinnan?
Polisen kan verifiera stora delar av vittnesmålen om misshandeln
med teknisk bevisning.
Men de har svårt att fastställa
vad som ledde till Birgittas död
och på sätt bevisa att det handlar om ett mord.
I rättegången förhörs därför rättsläkaren
om vad han tror kan ha lett fram till att Birgitta avlidit.
Det han kunde säga var att om man utsätts för ett trauma
och sen inte får tid att läka
och det tillsätts nåt nytt
så ackumuleras det, och till slut kan det komma upp till en sån nivå
att hela systemet i kroppen havererar.
Därför att det inte blir nån tid till återhämtning.
Och här hade kvinnan utsatts för tortyr
i princip från slutet av februari till slutet av maj.
Det har varit trauma i princip varje dag.
Misshandel eller väldigt allvarliga hot.
Detta har då medfört att stress byggs upp hela tiden i kroppen.
Och för att man ska få det där lilla extra
som gör att allting havererar
behövs inte så mycket.
För att ta reda på om nån handling
som direkt kan kopplas till Birgittas död
kartlägger polisen vad som har hänt
dagarna innan den 30 maj
då hon hittas uppbränd i bilen.
I slutet av maj intensifieras misshandeln av offret.
Och...
hyresvärden sparkar henne vid flera tillfällen
i magen.
Hon berättar för sin sambo att hon mår väldigt dåligt.
En bild från digitalkameran som kunde återskapas
var tagen den sista kvällen
som kvinnan kunde stiga ur sängen.
Hon sitter med allt hår avrakat
med blodiga sårskador
en bruten arm och en annan arm ur led
på golvet.
Den 26 maj kan hon inte stiga upp.
Och på morgonen den 27 maj, så säger hon till sin sambo
att hon har förlorat livsgnistan.
Han försöker ta upp henne, duscha henne
men hon faller ihop vid niotiden på morgonen i köket.
Sambon och hyresvärdens sambo försöker med förenad ansträngning
att återuppliva henne med hjärt- och lungräddning.
Men de finner att hon är död.
Hyresvärden säger då att de är alla lika inblandade.
"Vi kommer att få livstid för det här."
Och att de måste hjälpa honom att undanskaffa kroppen.
Sambon får i uppdrag av hyresvärden att åka iväg och tända eld på bilen.
Innan han ger sig iväg tvingas han att skriva de här breven.
Hyresvärden har dikterat
och sen har sambon fått skriva själv.
Han får i uppdrag att ta på sig mordet.
Han fick med sig ett spännband
som hyresvärden menar att han skulle hänga sig med
efter det att han hade tänt eld på bilen.
Men... han tog inte livet av sig.
Han drack upp den sprit han hade med sig och tog sig från platsen.
Polisen tittar närmare på Kjell-Åkes förflutna
och hittar oroväckande uppgifter
som stärker teorin
om att det är han som orsakat Birgittas död.
Det hör till saken att hyresvärden hade dömts tidigare
för mycket allvarliga brott mot barn.
I ett fall så hade han misshandlat två små barn.
Han hade, till exempel
dragit ut deras tungor
och saltat och pepprat i munnen som bestraffning.
Han hade vridit armar ur led.
Han hade använt iskallt vatten...
Närmast tortyrliknande saker.
Han dömdes till fyra års fängelse
för grov misshandel för det.
Han avtjänade straffet och kom ut
och träffade en kvinna med ett barn på sex månader som han misshandlade.
Bland annat vred han barnets huvud så att...
barnet dog.
Jag frågade honom under rättegången om han
när han misshandlade kvinnan
om han tänkte på de konsekvenser det hade blivit
för det här spädbarnet som han hade misshandlat till döds.
Han sa att, nej, det tänkte han inte på.
Men du dömdes till sex års fängelse för att du hade dödat barnet.
Fanns det inte i tankarna när du misshandlade den här kvinnan?
Nej, det tänkte han inte på, sa han.
Jag tror att det hade stor effekt på domstolens bedömning.
Livstidsfängelse blev domen för den Lindesbergsbo
som stått åtalad för att ha torterat en kvinna till döds.
Han döms för bland annat mord, misshandel
och olaga frihetsberövande.
Dessutom ska han betala stora skadestånd till kvinnans anhöriga.
Det gick ju ganska väl.
Men det är synd att inte de tidigare händelserna hade
fått sån effekt så att man kunde ha avvärjt det som hände här.
Om man hade kollat återfallsrisken
på det han gjort tidigare kontra det han gjorde mot mamma.
Då kanske inte mamma hade dött. Så är det ju.
De andra två inblandade fick villkorlig dom.
De hade varit samarbetsvilliga under förundersökningen.
Och...
det var helt uppenbart att de hade levt i skräck
för vad hyresvärden skulle kunna göra mot dem om de inte medverkade.
Han hade sagt att han hade vapen. Han hade sagt att han hade...
kriminella kompisar, och att det fanns ett kontrakt på
offret och sambon från den undre världen.
Det är ju svårt för oss, kanske att kunna...
förstå att man blir rädd
för att nån påstår detta.
Men om man lever i skräck, så är det nog lättare
att tro på historier som man kanske i lugn och ro inte skulle tro på.
Från början i ärendet så var det en utbrunnen bil som hittades
och i bilen så ligger ett uppeldat lik.
Det kunde ha skett ett självmord.
Då hade vi stått med två kroppar och ett självmordsbrev.
Det känns skrämmande.
Där kunde ärendet ha tagit slut.
Det jag tänker på då är även att
det finns lite luckor i tidslinjen på Kjell-Åke.
Har det här hänt förut?
Jag vet inte. Det är spekulationer och hjärnspöken som får en...
Jag får kalla kårar på ryggraden
att det kan ha hänt tidigare. Det kan ha lyckats tidigare.
Men jag är otroligt nöjd och lite stolt över
att det gick den vägen det gjorde.
Och att vi förhoppningsvis satt stopp
för en hel del ondska som kunde ha skett efter det här.
Tortyr på det här sättet...
har jag inte kommit i kontakt med i nåt annat ärende.
Det är ett ovanligt ärende, det är det ingen tvekan om.
Nån liknande person har jag inte stött på.
Det största var nog att det var läskigt.
Hur en man kan vara så normal, och sen förvridas till nåt sånt där.
Nej...
Det går nästan inte att ta in.
Som en del i sin bearbetning åker Birgittas dotter, Elin
för första gången ut till huset i Aspa
i hopp om att få en förståelse för det som hänt hennes mamma.
Det känns inte så...
Det känns inte så öde som jag förväntat mig.
Jag hade förväntat mig ännu mer ensligt än vad det är.
Du har liksom vägen...
Alltså...
Det är bara ett stenkast bort.
Jag hade tänkt mig mycket mer ensligt.
Även om det är...
full växtlighet, så är det insyn.
Om det hade legat verkligen öde
ännu mer upp i skogen
då hade jag kunnat köpa att ingen märkte nåt.
Jag får inte in att man inte hör eller märker.
Hon har gått här. Hon har rastat hundarna.
Hon måste ju ha...
haltat, eller...
Nånstans måste man ju ha sett...
Man måste ju ha sett att hon inte mådde bra.
Eller alltså, jag vet inte...
Det blir liksom...
Det...
Det blir tilt.
Undertexter: Anna Ek plint.com