En kvinna hade larmat polisen tidigt på morgonen.
Hon skulle till sin styvpappa, som hon kallade honom,
och se till honom och hade inte fått svar.
Jag tyckte det var konstigt att han inte var vaken,
och att det var ett blått sken i sovrummet
som när tv:n inte är helt avstängd.
Jag gick in efter ett tag via verandadörren.
Men jag kommer inte ens in i lägenheten.
Jag står vid verandans dörrkarm och ser att han ligger i en blodpöl.
Tidigt på morgonen 29 november 2019
får polisen in ett larm från en kvinna.
Hon har åkt för att besöka sin styvpappa
som bor i idylliska Gustavsberg strax utanför Stockholm.
På platsen gör hon en fruktansvärd upptäckt.
Det var en fredagsmorgon.
2019, november, som vi fick uppgifter om
att man hade anträffat en död man i Gustavsberg.
Det bestämdes tidigt att vår grupp skulle ta ärendet.
Vi startade dörrknackning i området för att leta efter vittnen,
och det gäller att så fort som möjligt titta på brottsplatsen
för att få feeling för vad som kunde ha hänt.
När man tar sig in i lägenheten finns inga inbrottsskador på dörren
men därinne ser vi att det finns blodförekomster
som kontaktspår på ytor, bloddroppar i vardagsrummet...
Vi fortsätter in i lägenheten,
och längst in finns ett sovrum,
och vid passagen till rummet finns en sovrumsdörr
och på bakkanten på dörren finns en stor blodbesudling,
ett avstruket blodspår i riktning från vardagsrummet
in mot sovrummet,
vilket innebär att något blodigt har flyttat sig.
Och på sängen ligger en avliden man på rygg,
med benen hängande ner över sängkanten mot golvet.
Det är ganska blodigt runt mannen där han ligger
och det finns stänk på väggar.
Han har ganska många skador
efter någon form av skarpkantat våld.
Det är det första man kan se.
Man hittar även en knivslida intill kroppen,
och på golvet vid fötterna hittar man en fällkniv.
Med utgångspunkt i skadebilden ser vi snabbt att han blivit mördad.
Vi har kontakt med teknikerna
som är ute och gör en brottsplatsundersökning
och det visar sig att balkongdörren har stått öppen,
det finns blod på karmen till balkongdörren,
viss oreda bland möblerna, det finns tecken på kamp
innan han avled.
Man söker i lägenheten efter tecken på strid mellan personer
någon annanstans förutom i sovrummet,
och det hittar vi inte.
När vi analyserar blodet från sovrummet
om man tittar på vilket håll stänken kommer ifrån,
vilket läge de har, hur koncentrerat blodet är i stänkbilden
kan man snabbt konstatera att blodet kommer från där mannen befinner sig.
Våldet har huvudsakligen utdelats när mannen är i sängen.
När man letar vidare i lägenheten
hittar man bloddroppar på golvet i vardagsrummet,
kontaktspår på vissa ytor,
där man har kommit i kontakt med något blodigt mot ytan.
Blodförekomsten kunde följas in till en liten klädkammare
som är inrett som ett litet spelrum,
där han hade riggat en dator, bland annat.
På väggarna fanns det väggkonsoler där det hängde vapen.
Väldigt många olika vapen i lägenheten,
både på väggar och som lutats mot väggar i hörn.
När vi tittade närmre på den ser vi att det är soft air guns.
Väldigt realistiska soft air guns.
Och på en plats saknas det en soft air gun.
På väggen vid platsen fanns det ett kontaktspår med blod.
Vi börjar kartlägga vem den mördade mannen är
och hörde personer i hans närhet
så framkom en bild av att han levde ett anonymt och stillsamt liv.
Han hade tidigare varit kustjägare
och hade ett visst vapenintresse.
Den mördade mannen är en 59-årig frånskild familjefar
som är utbildad barnläkare med flera år i tjänst.
Vi är östgötar bägge två,
från samma lilla förort till Norrköping.
Vi tränade bägge väldigt mycket fysiskt
vilket innebar att vi blev anlitade som vakter
i samband med fester och liknande,
för att vi kunde hålla oss lugna
och vi hade fysisk kapacitet
att avlägsna element som kanske var överförfriskade eller bråkiga.
Där började vår vänskap.
Sen kunde han försvinna under perioder.
Han var ute och drog in extra pengar på uppvisningar,
att slå av tegelstenar och plankor, han sysslade med karate.
Men han var alltid snäll, det var aldrig bråk,
aldrig osams med någon.
Han var den vänligaste, snällaste människa jag har känt.
En människa som aldrig skulle komma på tanken att göra någon illa.
Jag förstod inte hur detta kunde ha skett.
Han blev brutalt mördad hemma i bostaden
och han var en ganska normal person,
inte den slags person vi har att göra med i vanliga fall.
Han var okänd för polisen.
Lite ovanligt, det brukar inte vara så i våra vanliga mord.
Polisen undrar vem som hade velat skada mannen
men när de förhör styvdottern
framkommer något som kan visa sig vara ett motiv.
Det visar sig att kvinnan är skriven på adressen och har en sängplats.
Styvdottern nämner bland annat
att det är en man från Gävletrakten
som ligger bakom det här, för att sätta dit henne.
Det blir högintressant för utredarna att ta reda på mer om mannen.
De gör slagningar i polisens register
och hör sig för hos polisen i Gävle, där de ser att han bor.
Det framkommer att han har haft en relation med styvdottern
och har varit våldsam mot henne.
Vi får veta att han sitter häktad för den typen av brott mot henne.
Så kan inte ha varit i Gustavsberg och gjort det här.
Polisen står utan någon misstänkt gärningsman.
Men kriminalteknikerna fortsätter arbetet på brottsplatsen
i hopp om att hitta något som kan leda utredningen vidare.
I samband med att vi gör blodbildsanalys
topsar vi mycket blodförekomst i de blodbilder vi ser,
på altandörren som leder till uteplatsen utanför sovrummet.
Man hittar även blod i spelrummet nära vardagsrummet.
Blod anträffas även på insidan av spelrumsdörren
och analysen visar att blodet kommer från någon annan än offret.
Det fanns även blod från någon annan än offret
ute i vardagsrummet,
och blodet tillhör samma person överallt.
Det går inte att säga när den andra personen får den blodiga skadan
så det innebär att personen har fått en skada i något skede.
Det kan ha skett i sovrummet
i samband med att offret mördas,
och sen efteråt tar sig ut i vardagsrummet och rör sig.
Alternativt att han fått en skada utanför sovrummet
och sen gått in i sovrummet.
Det är inte ovanligt i samband med skarpkantat våld
att även gärningspersoner också har blivit skadade,
och får en skada som avsätter blod på platsen.
Ett rimligt scenario är att det har varit tumult vid sängen
och att gärningspersonen blivit skadad i samband med det.
Styvdottern var skriven hos offret i Gustavsberg
men bodde ihop med en kille i Stockholms förorter.
Vi ville höra styvdotterns sambo
för att se hans relation till offret
och se om det fanns någon hotbild mot offret
eller om det fanns någon anledning att tränga sig in hos offret.
Så vi åkte till hans arbetsplats för att höra honom.
Han jobbade på en bussdepå här i Stockholm.
Det är en vanlig kille som inte varit i kontakt med polisen.
Han hade jobb och skötte sig i stort sett.
Han var tillmötesgående och...
Men i förhörssituationen
märktes det att han var kryptisk kring frågorna.
Man började känna att han inte talade sanning.
Det gick så långt att vi började känna att han var misstänkt.
Då pausade vi förhöret.
Min kollega Bosse gick och ringde pojkvännens pappa
och ställde några frågor.
I samtal med pappan får jag fram att sonen har haft hans bil
och har nyttjat den hela dagen och kvällen,
och meningen var att han skulle lämna bilen hos pappan
innan pappan skulle iväg på sitt nattjobb.
Men det gjorde han inte.
Sen återtog i förhöret igen och då berättade jag för pojkvännen
att det du har sagt hittills inte stämmer.
"Kom igen nu, berätta vad som har hänt."
Har började berätta ganska omgående
att han hade lånat sin fars bil och kört runt på...
som han sa, "ett gäng bekanta",
i Storstockholm, som hade gjort olika ärenden.
Och när vi pressade honom på vilka personer han hade kört runt
så säger han bara "Med tanke på min säkerhet vågar jag inte säga det."
Då kände vi att han var inblandad på något sätt.
Han var väldigt kryptisk.
Han fick förstås frågan om han hade varit ute i Nacka
eller Gustavsberg vid det här tillfället, och det nekade han till.
Då tar vi kontakt med jouråklagaren
och ser om vi ska göra några tvångsåtgärder mot sambon
men då fick vi till svar att det inte riktigt höll.
Vi kände en viss frustration men samtidigt förstod man åklagaren.
Men det kändes som att han hade mer att berätta
och att han var delaktig i brotten på något vis.
Det var vår känsla när vi lämnade det.
Redan på kvällen fick vi in vittnesuppgifter om
att det var någon som sett en bil på brottsplatsen.
På kvällen den 28:e november
är två personer på promenad längs gångvägen utanför lägenheten
där mannen hittats död.
När vi kommer är det ett himla liv uppe på balkongen.
Jag upplever det som bråk.
När vi går upp här ser jag en bil.
Här på vägen, med strålkastarna på.
Parkerad mot lägenheten.
Precis när jag har gått förbi
hoppar tre eller fyra personer över balkongräcket.
Någon ramlar i gräset
men ingen pratar, och då förstår jag att det är ett inbrott.
Så jag försöker memorera registreringsnumret.
Skylten är lätt att se, den är fullt upplyst av en lampa.
När jag står ungefär här hör jag en man ropa från bilen,
med väldigt uppjagad röst,
"Hoppa in! Hoppa in då!"
Vi upplevde det som att trots att vi var så nära dem
så lade de inte märke till oss.
Jag ringer och rapporterar det som jag tror är ett inbrott.
Jag kunde inte uppge exakt adress för det visste jag inte,
utan jag beskrev mer var lägenheten låg.
Så kom jag på morgonen strax efter sju
och ser att de kör ut en bår, och det finns polis och ambulans.
Men samma kväll så går jag hit igen och ser ett anslag på portdörren
om att de vill ha upplysningar om man sett eller hört något misstänkt.
Då ringer vi in och anmäler det här.
När vi slår på bilen är det sambons pappa som äger den.
Och han har berättat kvällen före att sonen hade bilen.
Polisen får in ett vittnesmål till från brottsplatsen,
samma kväll som mordet skett.
Ett annat vittne berättar att han hade gått förbi platsen
och sett en kvinna komma till en bil
och där knackat på rutan och så kliver en person ut
och går mot porten där offret bodde.
Vittnet fortsätter gå bort från brottsplatsen,
och ser att kvinnan och mannen går till baksidan, terrassen där.
Han hör även ett skrik som han reflekterar över.
I och med vittnesuppgifter och den identifierade bilen
har nu utredarna tillräckligt för att gripa styvdotterns sambo.
Han tas in till polisstationen i Flemingsberg
där han delges misstanke om brott
och de inleder förhör med honom.
När vi skulle starta förhöret...
Innan han säger något säger hans advokat att
"Min klient kommer utnyttja rätten att vara tyst
under förhöret."
Med andra ord, locket på.
Förhören fortsätter, men han var bara tyst.
Inte ett pip.
Vi var tysta, både han och jag.
Den som bröt in i förhören var advokaten.
Vid ett tillfälle sa han till sin klient
"Titta inte på Stefan, titta åt ett annat håll."
För han tyckte det var jobbigt.
Jag väntade, för det kändes som att det skulle kunna komma något.
Samtidigt som förhören fortlöper
beslagtas den bil man misstänker att sambon använt.
Bilen undersöks grundligt
och teknikerna hittar blod på flera platser.
Vid närmare analys visar det sig att det kommer från både offret
och den person som lämnat blodspår i lägenheten.
Under förhören hördes han mot många omständigheter
som var besvärande för honom.
Han led under förhören och tyckte det var jobbigt att sitta tyst.
Men klienten har rätt att vara tyst, det är inte mycket att prata om.
Det är hans val att inte säga något.
Polisen undersöker sambon för att se om han har skador
och jämför hans DNA med blodet från bilen och lägenheten.
Förutom ett fåtal blåmärken har han inga skador,
och det är inte hans blod man har hittat,
men sambon fortsätter att vara tyst i förhören
och berättar inte vem som kan ha avsatt blodet.
Är man oskyldig kanske man ska förklara varför.
Misstanken i vår värld stärks.
Sen kan det finnas andra orsaker till att man inte vill berätta.
Då sambon fortsätter tiga
blir det viktigt att hitta något annat som knyter honom till brottet.
Polisen gör husrannsakan i lägenheten utan att hitta något.
Men efter ett förhör med hans chef
får man veta att sambon har ett skåp på jobbet
som inte är undersökt.
Då gör vi en husrannsakan i sambons skåp på jobbet.
Då hittar vi en svart sopsäck.
Där hittar man ett gevär. Det visar sig vara en soft air gun.
I påsen ligger även en köttyxa. Och den är blodig.
Analysen av köttyxan visar att offrets blod finns på den.
Men forensikerna hittar inga fingeravtryck eller spår på beslagen
som kan knytas till någon gärningsman.
Vid obduktionen kunde man se att mannen hade många skador
i huvud- och halsregionen och även på benen.
Man bedömer att det är minst två olika vapentyper.
Något eggvasst och något som ger skador som efter trubbigt våld.
Det var ett tydligt fyrkantigt sår
i huvudet på offret
och mönstret passade bra in på köttyxan som vi
hittade i sambons arbetsskåp.
Nu har polisen förhoppningsvis bevis
som pekar på att sambon är högst delaktig i mordet.
Nu är frågan vilka andra tre personer
som vittnen observerat på brottsplatsen?
Men parallellt med den fortsatta utredningen
kommer plötsligt ny information in.
Styvdottern tar kontakt med polisen och erkänner mordet.
Vi hade uppgifter om att en kvinna hade varit med vid adressen,
så det är klart att hon blev intressant
utifrån de uppgifter hon själv lämnade.
Då försöker vi värdera det styvdottern berättar för oss.
Hon kanske har del i brottet.
Det är ändå hon som är spåret till offret.
När man får ett erkännande är det tillfredsställande,
för det underlättar utredningen.
Det som gör att vi misstänker henne
är att hon har lånat hans bil och inte lämnat tillbaka den.
Hon har hans bankkort för att ta ut pengar efter brottet.
När vi analyserar hennes samtalstrafik
och kontrollerar mot vittnesuppgifter
så kunde vi avfärda henne som gärningsperson
i och med att hon inte varit på platsen vid tiden för brottet.
Vi bokar in ett förhör med henne och hennes försvarare
och i det förhöret tar hon tillbaka sitt erkännande.
Polisen får ingen förklaring till styvdotterns erkännande
och misstankarna mot henne skrivs av.
Men frågan kvarstår, vem är kvinnan som vittnen sett på brottsplatsen?
När sambon analyserar partnerns mobiltrafik
hittar de något intressant.
Då dök det upp ett telefonnummer
och när man slog på det i våra register så gick det till en kvinna.
Och hon hade varit inblandad i ett mordförsök...
samma kväll.
Bosse och de andra utredarna får tillgång till information
kring utredningen av mordförsöket.
De får reda på att det skett på Nathorstvägen i Johanneshov
bara 45 minuter efter mordet i Gustavsberg.
På platsen har kvinnan påträffats i sällskap med en man
som är knivskuren i halsen, och en annan man med blodiga kläder.
Vi hittar också ett pm
från en vaken polis som träffat på en kille i närheten.
Han hade arbetskläder på sig
och man gjorde bedömningen att han inte var inblandad,
men hon skrev ändå ner id-uppgifter för personen.
Vi vet inte vad som har hänt, det var turbulent.
Man får omfamna ett kaos initialt.
Ingen av personerna vill prata med polisen,
men vi vet att någon har blivit skadad med ett vasst föremål,
så vi har anledning att anta att brott har begåtts.
På den här sidan av ambulansen står en yngre medelålders man.
Jag går fram, frågar vem han är och om han har sett något.
Han bor inte här.
Han går förbi och ser ambulansen i det här skedet.
Han är hel och ren.
Jag gör en snabb bedömning
och tittar på de andra personer som mina kollegor hanterar.
Två är blodiga.
Kvinnan är väldigt utåtagerande och skriker.
Killen som jag pratar med skiljer sig från de här.
Han svarar på mina frågor och min bedömning är
att han är ganska kall i sammanhanget.
Ingen av de andra tre tar notis om honom.
De tilltalar inte honom, drar inte in honom i samtalet
utan de stimmar på medan jag pratar med honom.
Det blir turbulent i ambulansen så vi prioriterar resurserna där.
Jag kontrollerar personens id och sen får han gå.
När vi såg pm:et
så visade det sig att det var sambon till styvdottern.
Sen upptäcker vi skador på en port, det ligger glassplitter utanför.
Men vi får ingen riktig förklaring på platsen
om vad som har hänt eller var hans skada i halsen har uppstått,
eller av vem.
Men poliserna som varit involverade i händelsen
har beslagtagit en övervakningsfilm från trapphuset
där en ruta varit sönderslagen.
På den filmen syns kvinnan, den knivskurne mannen
och mannen med blodiga kläder.
På filmen syns dessutom sambon till styvdottern.
Då tänkte vi att här har vi de fyra som varit på brottsplatsen.
Så det blir stort fokus på att bärga beslagen från det ärendet.
Det visar sig att ärendet var nedlagt
och beslagen var hävda.
Så det blev utryckning på morgonen för att försöka säkra dem.
Som tur är har kläderna inte hämtats eller kasserats,
utan finns fortfarande i polisens förvar.
Kläderna plockas upp och skickas omedelbart till NFC för analys.
Samtidigt grips de två männen och kvinnan.
Vi var inte självsäkra alls utan vi hade
ett hårt arbete framför oss att utreda vem som gjort vad.
När man jämför blodet från lägenheten
med DNA från de nya personerna i utredningen
visar det sig att blodet tillhör mannen med knivskadan i halsen.
Han är 29 år och tidigare känd av polisen.
Det visar sig att 29-åringen har varit på brottsplatsen
och han säger att han själv har blivit attackerad
när de går in i lägenheten.
Det har uppstått tumult och han gett offret två knivhugg.
Trots att offret har ett tjugotal skador
med både krosskador och knivhugg.
Stefan inleder även förhör med den andre mannen.
Han är 27 år och även han känd av polisen.
Han förnekar allt, han har inte varit i Gustavsberg.
Han är upprörd och ifrågasättande
och förstår inte vad det här kommer ifrån.
Kvinnan sa inte så mycket.
I det läget går det inte att knyta... vad hon har gjort,
så åklagaren släpper henne.
Men vi påbörjar en avlyssning på hennes telefon.
Vi visste inte om hon hade varit i Gustavsberg
men det fanns en skälig misstanke mot henne.
Samtidigt som kvinnan hålls under bevakning
blir analysen av blodet på 29-åringens
och 27-åringens kläder klar.
Det visar sig att båda har blodstänk från offret.
27-åringen delges att blod finns på hans kläder
och då har han väl förstått att han måste sätta sig på platsen
och berättar att han har varit i Gustavsberg,
och att har gått in via altandörren in i lägenheten,
men sen är det stopp där.
Han säger inget mer om vad som händer i lägenheten
och han har inte förklarat hur han har fått blod på sig.
Jag ifrågasatte vem som berättade sanningen.
Har 29-åringen gjort alla skador
eller är 27-åringen också inblandad?
Det är uppenbart, via blodbildsanalysen,
att han har fått blodstänk både från offret, Mikael,
och kamraten, 29-åringen.
Trots förhören med 29-åringen och 27-åringen
finns fortfarande stora frågetecken kring vad som hänt på brottsplatsen
och vem som är skyldig.
Men då börjar telefonavlyssningen av kvinnan ge resultat.
Det visar sig att hon är delaktig i det här brottet,
att hon har varit i lägenheten och att hon har...
som vi misstänker, sett delar av händelsen.
Hon uttrycker en stor oro för en av sina telefoner,
som vi lyckas säkra via en husrannsakan,
och i den telefontömningen
så framkommer att hon har sett när mordet sker.
I samband med husrannsakan av kvinnans lägenhet
hittar man även en väska
som man kan se att hon bär på en av övervakningsfilmerna.
Och när man tittar i väskan hittar man en soft air gun.
Kvinnan grips igen
och man inleder nya förhör med henne
och konfronterar henne med de nya bevisen.
Då erkänner hon att hon varit på platsen.
Hon mådde dåligt av hela situationen
och kände sig väl lite lurad av 29-åringen,
att han hade lurat ut henne till den här adressen
och hon började berätta att det fanns en planering bakom.
Det var planerat att de skulle åka ut till platsen
och som hon kallar det, "hämta" de värdefulla soft air gun -vapnen.
Han berättar om en lägenhet där det ska finnas attrapper
och att det redan finns köpare på dem,
10 000 per attrapp.
Vi åker via Gustavsberg och kommer fram till ett hus,
och jag kliver ur bilen.
Jag tittar in och det är mörkt i hela lägenheten.
Det är persienner men de är lite vridna, så man ser attrapper
från trottoaren, ända in i lägenheten.
Där är min tanke "Det är säkert ingen hemma."
Och när vi kommer längs huslängan
ser jag en altan som står öppen.
Både hon och 29-åringen går in.
Hon går in och plockar vapen och sen går det åt skogen.
Jag antar att han sätter sig till motvärn och det blir bråk.
Jag ser inget. Det är väldigt mörkt.
Men jag förstår att det uppstår en konflikt mellan två personer.
Det är hetsig andning och såna saker
så jag springer ut på en gång och går snabbt bort till bilen.
Jag ber om hjälp. Jag visar honom ingången och han går in.
Det är fortfarande höga skrik, så går jag tillbaka in,
och sen blir det helt plötsligt tyst.
Då springer jag ut och hoppar in i bilen, och då
möts jag av att det bokstavligen sprutar blod från 29-åringens hals.
Hon säger att det är mörkt och svårt att se vad som händer
så hon har inte kunnat beskriva händelseförloppet.
Men det finns ju sms-trafik där hon beskriver det hon sett.
Hon har skickat till kompisar hur hon ser offret förblöda.
Det vill hon inte gå med på sen i förhören
utan hon har inte sett någonting.
Varför hon har skrivit så kan hon inte förklara.
Någonstans kommer det ifrån och det vet ju bara hon.
Vår hypotes är att man har bestämt sig för att åka till Gustavsberg
för att stjäla soft air guns som fanns i lägenheten
och därinne har det blivit tumult
och det slutar med att offret hamnar i sin säng, blir knivhuggen
och kanske också slagen med yxan,
och man är helt likgiltig inför offret och lämnar honom.
Så vi tror att han avlider relativt snabbt på plats.
Alla inblandade har olika roller,
allt från pojkvännen som kör bilen.
Det som är bevisat är att han har kört bilen dit.
Och kört dem därifrån.
Han har tagit hand om några tillhyggen, vapen.
29-åringen har berättat om sin nödvärnssituation.
Kontra 27-åringen, som bara säger att han är där
och får blod på sig.
Både från offret och sin kamrat, 29-åringen.
Man undrar hur det ligger till.
Det vet vi ju inte.
Om 27-åringen till exempel också har varit med vid mordet.
Det är fullt möjligt att en person kan använda två tillhyggen.
Man kan använda bägge händerna
eller så sker det efter varandra i kronologisk ordning.
I början av juni 2020
inleds rättegången mot samtliga fyra personer man misstänker för mordet.
Men det är fortfarande oklart vem som åsamkat de 20 knivhuggen
och skadorna från köttyxan.
När du ser honom vid köksbordet, vad händer sen?
Direkt när jag kommer in ställer han sig upp
och blir helt vansinnig och flyger på mig direkt.
Jag tror jag ska dö. Jag skriker "Hjälp!"
Han fortsätter försöka att hugga mig med den feta kniven.
Det var ingen liten kniv, den var stor.
Var är du när du blir attackerad?
Kanske två steg in från sovrummet.
Ett eller två steg från dörrkarmen.
Vi har letat igenom hela lägenheten, om det varit tumult, strid,
mellan personer förutom i sovrummet, och det hittar vi inte.
Och sen högg du med kniven i nedre delen av magen?
Ja. Jag hugger för att ta mig bort från honom.
Det är tre skador ganska nära varandra på magen.
Vet du vilken av dem som du har gjort
trots att du ligger ovanpå honom samtidigt som du...
Jag vet att jag högg honom en gång.
Bägge knivhuggen som du har gjort
-gjorde du när du är kvar i sängen? -Ja.
Okej. För det finns ju på dörren och hyllan en bit bort
finns det avkastat blod från dig i riktning neråt.
Hur kan det ha uppkommit då?
Jag vet inte. Jag kan bara berätta historien som den är.
Men blodbildsanalysen, 29-åringens blod i lägenheten,
och 20-talet skador på offrets kropp visar att förloppet inte stämmer
med det 29-åringen beskriver.
Blodet härstammar från där mannen befinner sig.
Våldet har huvudsakligen utdelats när mannen är i sängen.
Du kan se att det är ett upprepad våld från...
Ja, det är för mycket stänk för att det bara ska vara en gång.
Det är stänk här och där. Det är lite olika höjder också.
Det är ett besinningslöst våld som har utförts mot offret
och det gör att vi inte tror att det skulle vara självförsvar.
Sen finns det vittnesuppgifter
att kvinnan har hämtat 27-åringen
som också enligt vad vi påstår har befunnit sig
vid offret när han mördas,
men det skeendet har så kort tidsrymd.
Därför tror vi att
29-åringen är den som har varit i bråk
och även utdelat merparten av skadorna på offret.
När rättegångarna i tingsrätt och hovrätt är över
fastställs domen för 29-åringen till 16 års fängelse för mord.
Kvinnan får fem års fängelse för grovt rån
men frias för delaktighet i mordet.
Sambon döms för grovt skyddande av brottsling
till ett års fängelse.
Då man inte kan bevisa hur delaktig 27-åringen varit
när offret höggs till döds i lägenheten
döms han till ett års fängelse
för medhjälp till grov stöld.
Vi har händelseförloppet bevisat.
Där vi inte kom längre är anstiftan
och vem som var mottagare av vapnen.
Vi hade bara spår av en person i lägenheten.
Hade vi inte fått beslagen från Nathorstvägen,
hade det nog varit svårt att få ihop hela kedjan.
Att folk har lagförts är ett slut.
Även om det är ett fruktansvärt tragiskt slut.
Men jag kan sätta slut för det
och förhoppningsvis även för hans anhöriga.
Undertexter: Annika Bidner plint.com