VAROITUS: SARJAN KUVAMATERIAALI -
VOI JÄRKYTTÄÄ HERKKIÄ KATSOJIA.
Hätäkeskus. Mitä on tapahtunut?
Tulee noin 15 hätäpuhelua.
Ihmiset ovat poissa tolaltaan soittaessaan hätäkeskukseen.
Sen kuulee hätäpuheluista.
Osa on peloissaan.
Osa epäilee räjähdyksiä, mutta toiset ovat varmoja laukauksista.
Jotkut ovat nähneet maassa makaavan ihmisen.
Lisäksi he ovat nähneet kolme muuta ihmistä lähellä.
Yksi todistaja oli nähnyt, että maassa ollutta henkilöä ammuttiin.
KOSTAJAT
Kello 3.09 joulukuun 12. päivän vastaisena yönä 2019 -
tulee joukko pahaenteisiä hätäpuheluja -
todennäköisestä ammuskelusta -
Nackstan asuinalueella läntisessä Sundsvallissa.
Saamiemme tietojen perusteella -
kaikki kolme partiota lähtevät heti poliisiasemalta -
kohti ilmoitettua osoitetta.
Suhtaudumme siihen vakavana tapahtumana -
ja yritämme valmistautua henkisesti siihen, että se on ampuminen.
Nacksta on asuinalue Sundsvallin länsipuolella,
melko suuri alue.
Siellä on pizzerioita, ruokakauppoja ja niin edelleen -
sekä paljon vuokra-asuntoja ja omistusasuntoja.
Alueella asuu monen ikäisiä ihmisiä.
Ajaminen poliisiasemalta Nackstaan ei kestä kovin kauan.
Ehkä 7 - 10 minuuttia.
Kollegallani ja minulla ei ole paljon aikaa jutella,
koska matka on lyhyt ja tietoa tulee paljon.
Minulla on täysi tekeminen tietojen omaksumisessa,
kun yritän opastaa partioita, jotka minulla on käytössäni.
Keskitymme siihen, mitä on tehtävä -
ja siihen, mikä paikan päällä odottaa.
Emme tiedä, onko paikalla vielä tekijöitä.
Kuulemme, että alueella liikkuu kolme henkilöä.
Meille kerrotaan kolmesta miehestä tummissa vaatteissa.
He eivät vaikuta kiireisiltä.
Tulemme perille, ja kun nousemme autosta, näemme ihmisjoukon -
seisomassa sisäpihalla.
Ihmisiä on seitsemästä kymmeneen.
Kun lähestymme, näemme, että he elvyttävät maassa makaavaa ihmistä.
Hän on mies, ja hänen rinnallaan ja maassa on verta.
On talvi ja maassa on lunta, joten se näkyy selvästi.
Kaikkein tärkeintä on yrittää pelastaa maassa makaavan henki.
Henki on aina tärkein.
Sen jälkeen voidaan miettiä, miten jatketaan.
Alueen turvallisuus varmistetaan. Ovatko tekijät yhä paikalla?
Kollegani auttaa elvytyksessä, koska olemme ensimmäisinä paikalla.
Ambulanssi on matkalla, muttei ei ole vielä tullut.
Yritän pysytellä syrjemmällä ja muodostaa yleiskuvaa.
Onko paikalla vielä tekijöitä?
Siinä seistessäni saan tiedon todistajilta,
että kolme tummiin pukeutunutta tekijää on lähtenyt -
kaupungin keskustan ja teollisuusalueen suuntaan.
Heti ensimmäisen partion tultua paikalle -
ambulanssi tulee ja vie haavoittuneen miehen sairaalaan.
Samalla saapuu myös koirapartio aloittamaan jäljityksen -
ja yrittämään saada kiinni epäiltyjä,
joiden todistajat näkivät lähtevän muutamaa minuuttia aiemmin.
Tiedämme, mitä teemme, kun tulemme paikalle.
Heti, kun saavumme, päästän koiran ulos -
ja laitan sille kaikki varusteet lähteäkseni seuraamaan -
epäiltyjen suuntaan.
Kun pääsen suuntaan, johon epäiltyjen on nähty juosseen,
tapaan todistajan, joka sanoo: "He juoksivat tänne."
Alas rinnettä. Melko suojainen paikka.
Tässä tapauksessa, kun on todistaja, joka näyttää suunnan,
jonne tekijöiden uskotaan paenneen,
koira on uskomattoman hyvä työkalu jahdissa.
Se voi etsiä hajujälkiä, joita me ihmiset jätämme jälkeemme.
Todistajan sanat pitävät paikkansa,
kuten koirani vahvistaa.
Suunta on oikea.
Koira saa vahvan jäljen alusta asti.
Jälki johtaa kahden rakennuksen väliin.
Päätän pitää taktisen tauon -
ja valmistautua,
jotta tiedän, että kollegat ovat perässä -
ja että kaikki on valmista sen varalta, että henkilöt löydetään.
Nämä ihmiset ovat osoittaneet olevansa valmiita ampumaan.
Olemme koko ajan tietoisia siitä, kun olemme heidän perässään.
Emme tunnu olevan kovin kaukana heistä.
Tapaus ilmoitettiin nopeasti, ja ajomatka oli lyhyt.
Saimme hyvä jäljen,
joten tuntui, ettemme olleet kaukana, kuten joskus käy.
Seuraamme jälkeä kääntöpaikalle.
Se on hyvin suojaisa paikka,
ja lähestyessäni ajattelin: "Tähän jäljet päättyvät."
Täällä heillä oli auto tai jotain muuta, millä pääsee pois.
Lähestyn hitaasti, ja olen hiukan pettynyt,
ettemme saa heitä kiinni.
Heillä on ollut jonkinlainen kuljetus kääntöpaikalta.
Nyt emme pääse pitemmälle.
Mutta koira toimii päättäväisesti -
ja vetää minut nurin.
Vie hetken ennen kuin näen lumesta,
että henkilöt ovat jatkaneet.
Jatkamme jälkien seuraamista -
ja tulemme melko korkean työmaa-aidan luokse.
Työmaa-aidalta jatkamme jäljitystä.
Hetken kuluttua tulemme junanraiteille.
Viestin radiolla, että lähestymme raiteita,
ja junat on pysäytettävä, jotta työympäristö on turvallinen.
Radio vahvistaa kuulleensa, mutta koira ei halua odottaa,
vaan se jatkaa eteenpäin.
Täällä ei ole moni kulkenut.
Näen monessa paikassa,
että jahtaamme kolmea ihmistä.
Mieleeni tulee taas ajatus siitä, mitä oikein etsimme.
Jahti ottaa minustakin otteen.
Meillä on luotiliivit, jotka kestävät tietyn kaliiperin.
Kollegallani on myös virka-ase esillä.
Yritän luoda meille mahdollisimman hyvät olosuhteet -
sen varalta, että saisimme nämä ihmiset kiinni.
Jatkamme jäljitystä melkoisen matkan.
Sitten alue muuttuu yhtäkkiä teollisuusalueeksi -
toisen aidan takana.
Päästän läpi koiran, joka luottaa vahvasti jälkiin -
ja jatkaa niiden seuraamista.
Se jatkaa yhtä päättäväisenä kuin alussa.
Tulemme puun luokse.
Kun olemme ohittamassa puuta,
koira nostaa häntänsä ja jännittyy.
Pudotan hihnan, jota olen koko ajan pidellyt,
otan esiin virka-aseeni ja alan tutkia puuta,
puun ympäristöä ja myös puuta itseään.
Tuntuu, että he ovat nyt tässä.
Saimme heidät kiinni.
Sundsvallin sairaalassa todetaan,
että uhria on ammuttu ainakin yhdeksän kertaa.
Muun muassa lantioon, käsivarteen ja rintaan.
Samalla, kun koirapartio jäljittää epäiltyjä tekijöitä,
poliisi saa tiedon, että mies on menehtynyt.
Taskusta löydetyn henkilökortin ansiosta -
hänet tunnistetaan 28-vuotiaaksi pienten lasten isäksi,
Phillip Elanderiksi.
Phillip asui lapsena äitinsä vanhempien luona Sundsvallissa,
ja myöhemmin asui avoliitossa,
josta syntyi kaksi lasta,
jotka tietääkseni rikoksen aikaan -
olivat lähes kouluikäisiä.
Suhde oli kuitenkin päättynyt, ja lapset asuivat äitinsä luona,
mutta Phillip halusi tavata heitä.
Sitten hän asui Tukholmassa myöskin avoliitossa,
mutta kun se päättyi, hän muutti takaisin Sundsvalliin.
Rikoksen hetkellä hän asui uuden naisen kanssa.
Phillip on poliisille ennestään tuttu.
Hän oli tehnyt huumerikoksia ja väkivaltarikoksia.
Se voi viitata motiiviin,
mutta on liian aikaista tehdä johtopäätöksiä.
Mutta näitä mietitään,
kun on ammuttu henkilö, jolla on rikostausta.
Koirapartio on lähellä murhasta epäiltyjä,
ja noin 40 minuutin jäljityksen jälkeen -
koira merkitsee selvästi erään puun.
Sytytän virka-aseeni lampun -
ja tarkastelen puuta.
Siellä voisi olla joku.
En näe ketään, mutta valaisen taas -
alas koiran suuntaan. Se seisoo -
etutassut melkein puun sisällä.
Se näyttää löytäneensä jotain.
Ei jotakuta, vaan jotain.
Kun menen puun luokse,
katson puun sisään ja näen jonkinlaisen pipon.
Sen sisällä on pistooli.
Jatkamme yhä näiden henkilöiden jäljitystä.
Se on yhä tärkein asia.
Yritämme saada paikalle mahdollisimman nopeasti partion,
joka voi huolehtia tästä,
jotta voimme jatkaa jäljitystä.
Puulta jäljet jatkuvat kohti Södra Järnvägsgatania,
ja näen taksin, jonka merkkivalo on sammutettu.
Sen pitäisi tarkoittaa, että se on varattu.
Ajattelen, että taksissa istuvat he, joita etsimme.
Pysäytämme taksin ja näemme, että siinä on vain kuljettaja.
Muuten se on tyhjä.
Kollegani saa tehtäväkseen tutkia taksin tarkemmin.
Hän selvittää, missä se on ollut ja minne se on matkalla.
Samalla koira jatkaa jäljittämistä taksin ohi.
Tulemme talolle, jossa koira haluaa nousta pieniä portaita -
kohti ovea.
Koira nuuskii ovenrakoa,
ja se aikoo alkaa haukkua ja ilmoittaa, että he ovat sisällä.
Ilmoitan asiasta ja pyydän lupaa mennä sisälle,
mutta radiosta ilmoitetaan, ettei sisään pidä mennä,
vaan meidän pitäisi varmistaa,
ettei kukaan pääse sisään tai ulos.
Päätämme odottaa erikoisryhmää.
Rikospaikalla Nackstassa -
poliisi eristää samaan aikaan aluetta -
ja haastattelee muita todistajia.
Mietin, että hänet joko ammuttiin paikassa,
josta löysimme hänet ulkona sisäpihalla,
tai sitten se tapahtui muualla, ja hänen onnistui siirtyä.
Sitten selviää, että hänet ammuttiin 44C-rapussa.
Menen katsomaan, onko siellä jälkiä.
Menen sisään ja näen, että lattialla on veriroiskeita -
ja hylsyjä monessa paikassa.
Nousen portaita ja näen lattialla verijälkiä.
Nousen ylöspäin katsomaan, onko jälkiä lisää.
En näe enempää jälkiä, enkä kuulekaan mitään.
Päätän olla menemättä sisäpihalle,
koska jos tämä on rikospaikka,
en halua sotkea mahdollisia kengänjälkiä ja muita.
Seuraavassa vaiheessa rikostekniikka tulee mukaan.
Teknisellä tutkinnalla on kuitenkin suuria haasteita.
Kun tulemme perille, näemme, että aika on tärkeä tekijä.
Päätämme sään vuoksi keskittyä ulkona oleviin jälkiin.
Lämpötila on yli nollan, ja jäljet voivat kadota -
tai vahingoittua ajan kuluessa.
Alueella on uskomattoman paljon kengänjälkiä.
Meidän on päätettävä, missä uskomme tekijöiden liikkuneen -
ja pysymme siellä.
Paikan päällä emme tiedä, onko meillä oikeat kengänjäljet.
Meidän on vain varmistettava, dokumentoitava ja kuvattava ne.
Yksi henkilö on liikkunut tässä syvässä lumessa -
B-taloa kohti.
Sitten syvään lumeen ikkunalle tuonne parvekkeen luokse.
Siellä on verta,
joka sopii yhteen uhrin DNA:n kanssa.
Täällä parvekkeen luona, missä ikkunassa oli verta,
oli kolme hylsyä.
Uhri makasi tässä.
Täällä oli kahdet verijäljet.
Veren läheltä löydämme useita kengänjälkiä ja hylsyn.
Vähän ennen aamuviittä,
alle kaksi tuntia ensimmäisestä hätäpuhelusta,
paikalliset erikoisjoukot tulevat Södra Järnvägsgatanin taloon,
jossa epäiltyjen murhaajien uskotaan olevan.
Ensimmäiseksi luomme yleiskatsauksen paikkaan.
Tilanne on vaarallinen.
Tekijät ovat tiettävästi aseistettuja,
ja he voivat olla väkivaltaisia, kuten miehen ampumisesta näkee,
ja lisäksi toimintaympäristö on monimutkainen.
Olemme keskellä Sundsvallia, on aikainen aamu,
ihmisiä on paljon liikkeellä ja matkalla töihin,
joten eristämme tämän kadun, jolla seisomme,
koska emme halua ihmisiä -
meidän ja sen talon väliin, jossa tekijät voivat olla.
Alussa tavoitteemme on eristää tekijät taloon,
etteivät he pääse lähtemään.
Meillä ei ole kiirettä mennä sisään taloon,
jossa on kolme tekijää, joilla on todennäköisesti aseita.
Siksi valitsemme puolustavan lähestymistavan.
Meillä on kuitenkin resurssit mennä sisään tarpeen vaatiessa.
Seuraava askel on yrittää päästä ratkaisuun neuvottelemalla,
jotta saamme tekijät ulos.
Hetken kuluttua ulos tulee kaksi henkilöä vasemmasta ovesta,
jonne koirapoliisi jäljitti heidät.
Näemme, ettei heillä ole aseita käsissään.
He näyttävät yllättyneiltä, kun seisomme siinä,
mutta kun alamme antaa käskyjä,
he kuuntelevat, pysyvät rauhallisina ja tottelevat.
Kun kaksi kolmesta epäillystä murhaajasta on otettu kiinni,
poliisin tehtäväksi jää varmistaa talon turvallisuus -
ja pidättää kolmas, todennäköisesti viimeinen mies.
Operaatio jatkuu.
Emme tiedä, miten monta ihmistä asunnossa on.
Suunnittelemme, miten menemme sisään tutkimaan talon.
SULJETTU
Rikospaikalla rikostekniikka tutkii talon rappua,
jossa poliisi huomasi lisää verijälkiä ja hylsyjä.
Kun menemme rappuun, meille tulee tunne,
että uhri ja tekijä olivat läheisiä toisilleen,
koska on ahdasta, ja hylsyt ovat lähellä toisiaan.
Veri tulee melko suoraan nurkan takaa,
ja ammukset ovat portailla.
Veren määrä lisääntyy ylhäältä alas mentäessä.
Täällä ylhäällä oli veripisaroita,
ja verta oli kertynyt tälle ovelle.
Arvioin, että verinen käsi on tarttunut kahvaan -
tämän asunnon ovessa.
Ehkä hän otti tukea liikkuessaan tai kutsuessaan apua.
Asunnon ovelta verijäljet johtavat ulko-ovelle,
jonka ripaa on pidelty verisellä kädellä.
Sen voi tulkita niin, että uhri on paennut tekijöitä -
ylös portaita ylempään kerrokseen ja ulos sisäpihalle.
50 minuuttia sen jälkeen, kun kaksi epäiltyä pidätettiin,
erikoisjoukko päättää mennä taloon etsimään lisää epäiltyjä.
Kun lähestymme, emme halua liikkua tällä avoimella alueella,
koska olisimme näkyvillä,
joten liikumme punaisen talon ohi ja vähän pitemmälle.
Sitten otamme tarvitsemamme välineet,
työkalut sisään murtautumiseen, jotta pääsemme sisään,
ja käytämme suojakilpeä. Laitan sen ja menen sisään ensin.
Kun meillä on välineet, liikumme varovasti.
Menemme näiden talojen väliin -
ja seisomme suunnilleen noiden roskasäiliöiden luona.
Keräämme resurssimme ja katsomme, että kaikki ovat valmiina.
Sitten siirrymme etuovelle.
Jännitys on kova.
Tekijät ovat motivoituneita ja todennäköisesti aseistautuneita.
He ovat osoittaneet pystyvänsä väkivaltaan ampumalla ihmisen.
Tällaiseen asuntoon meneminen aiheuttaa jonkin verran jännitystä.
Kun menemme pääovelle, se ei ole lukossa.
Avaamme sen, ja melkein heti, kun avaan sen,
näen jonkun nukkumassa patjalla lattialla.
Menen sisään ja tarkastan henkilön -
samalla, kun kollegani tutkivat asunnon -
ja varmistavat, ettei talossa ole enempää tekijöitä.
Eikä siellä ollut.
Siellä oli vain yksi ihminen, joka nukkui.
Pidätys oli rauhallinen. Mies oli yllättynyt, mutta rauhallinen.
Hän ei vastustanut, ja tutkimme hänet, kun hän makasi patjalla.
Meillä on auto,
jota käytämme hänen kuljettamiseensa Sundsvallin poliisiasemalle -
samalla kun paikka eristetään.
Tutkinnassa on hyvin tärkeää,
että pidätetyt henkilöt tarkastetaan,
samoin kuin yön aikana puusta löydetyt aseet.
Myöhemmin päivällä toinen koirapoliisi seurasi samaa jälkeä -
ja löysi puusta toisen aseen.
Poliisi on nyt löytänyt kaksi todennäköistä murha-asetta.
Yksi on 9mm Walther-pistooli ja toinen 6,35 kaliiperin FN-pistooli.
Ne lähetetään tutkittaviksi yhdessä muiden löytöjen kanssa.
Tutkijat yrittävät nyt saada kuvaa kolmesta pidätetystä miehestä,
Jussi Laamanen, Roman Rasouli ja Ken Lundin.
Kaikki kolme ovat poliisille tuttuja -
huume-, väkivalta- ja häiriörikoksista.
He eivät ole olleet kovin aktiivisia Sundsvallissa.
He tulevat läänin pohjoisosasta,
josta he ovat kotoisin ja jossa tunsivat toisensa.
Jokseenkin tuntemattomia. En ole ollut tekemisissä heidän kanssaan.
En pidä heitä sellaisina,
jotka olisivat ensi kädessä tekemässä tällaisia rikoksia.
Heidän reaktionsa oli, että he kielsivät rikoksen.
Heillä ei ollut yhteyttä siihen.
Roman ja Jussi eivät halua kertoa, mitä tekivät -
tai missä olivat.
He kieltävät kaiken rikollisen.
Ken sanoo ottaneensa bentsoja,
eikä muista mitään kyseisestä illasta.
Hän ei tiedä mitään.
Hän kuitenkin asuu Södra Järnvägsgatanin asunnossa,
jossa kolmikko pidätettiin.
Koska pidätetyt miehet eivät halua puhua poliisille,
tutkijat etsivät teon motiivia -
ja mahdollista yhteyttä epäiltyjen ja uhrin välillä.
He kieltävät tuntevansa uhrin, Phillipin.
He eivät ole tavanneet häntä tai tiedä, kuka hän on.
Emme voi sanoa, että epäillyillä ja uhrilla olisi yhteys.
Meidän on kerättävä tietoa,
mahdollisimman paljon tietoa pidätetyistä ja uhrista.
Emme saa juuttua siihen, että nämä kolme tekivät rikoksen,
vaan koko ajan on muistettava, että voi olla muita tekijöitä.
Tutkimme muitakin asioita.
Samalla käy ilmi,
että kesän aikana on sattunut tapaus,
jossa Phillip pahoinpideltiin isovanhempiensa kodin lähistöllä.
Hänen tyttöystävänsä kertoo,
että hän oli noussut autosta -
ja hänen luokseen tuli henkilöitä -
toisesta autosta, jotka pahoinpitelivät hänet.
Hänen onnistui paeta -
ja mennä sisään taloon.
Sanotaan, että kyseessä oli tukholmalainen jengi,
ja Dödspatrullen, "kuolemanpartio", mainitaan.
Meidän teoriamme mukaan se liittyi jotenkin -
vikaan menneeseen huumetapaukseen.
Kuulusteluissa tulee esiin,
että Phillip olisi huijannut joiltakin ihmisiltä -
suuren määrän huumeita ja rahaa.
Vakava huumausainerikollisuus on hyvin yleistä Sundsvallissa.
Aiemmin meidän rikollisemme matkustivat suurkaupunkeihin.
Nyt suurkaupunkien rikolliset tulevat tänne.
Kilpailu huumeista kiristyy suurkaupungeissa.
Ympäristö on raa'empi.
Ampuma-aserikollisuus on lisääntynyt, kuten tiedetään.
Yritetään siis saada uusia markkinaosuuksia pohjoisessa.
Täällä pohjoisemmassa voi luoda uusia markkinoita.
Tätä me tutkimme.
Mikään ei kuitenkaan osoita,
että murha liittyisi jengeihin.
Emme voi yhdistää sitä kehenkään.
Henkilö, joka voisi kertoa sen meille, on Phillip,
joka ei voi tehdä sitä.
Poliisi hylkää sen tutkintalinjan, että tukholmalaisjengi liittyisi -
Phillipin murhaan.
Mutta kun he tutkivat tarkemmin vikaan menneitä huumekauppoja -
kesän aikana,
löydetään muita kiinnostavia tietoja.
Phillip ja muutama muu henkilö aikoi matkustaa jonnekin Sollefteåsta,
ja sitten heidän piti ajaa Norjaan Östersundin kautta.
Siellä he aikoivat myydä huumeita.
Kun he pysähtyvät huoltoasemalle, pikaruokaravintolaan -
tai muuhun vastaavaan, muut henkilöt lähtevät autosta,
ja Phillip ajaa pois.
Hän pitää itsellään autossa olevat huumeet ja rahat.
Yksi mukana olleista oli Ken -
ja toinen nimi, jonka todistaja mainitsee,
joka oli mukana, oli Roman.
Nämä tiedot saimme useilta todistajilta,
joten pidän sitä todennäköisenä motiivina.
Miesten asuntojen kotietsinnöissä -
tehdään merkittäviä löytöjä, kuten huumeita,
takkeja, luotiliivejä ja lisää aseita.
Löydetään myös kännykkä, josta toivotaan vahvistusta teorialle,
joka koskee Phillipin murhaa.
Södra Järnvägsgatanilta takavarikoidaan Kenin puhelin.
Se on rikkinäinen,
ja ensin yritämme saada sen auki.
Sundsvallin tutkijat eivät onnistu,
joten puhelin lähetetään rikostekniseen laboratorioon.
Pidämme puhelinta tärkeänä,
koska se on yritetty tuhota tavalla...
Sitä ei vain yritetty piilottaa, vaan se väännettiin ja rikottiin,
jotta sitä ei voisi käyttää tai ottaa siitä todisteita.
Se tekee siitä vielä kiinnostavamman.
Se on niin rikki, ettei laboratorio saa sitä auki,
ja se tuntuu ikävältä tutkinnan kannalta.
Mutta vaikka kännykästä ei saada tietoja,
poliisi saa apua tutkintaansa,
kun löydetään valvontakameran kuvia -
epäiltyjen pakoreitiltä Nackstasta Södra Järnvägsgatanille.
Se osoittaa, että heti laukauksien ampumisen jälkeen -
kamerassa näkyy kolme henkilöä,
jotka kävelevät ja hölkkäävät,
ja kun katsomme videota,
näemme, että poliisi on 12 minuuttia heidän perässään.
Se on erittäin tärkeä.
Olen ollut vuosia syyttäjänä.
En ole nähnyt tutkintaa, joka on ollut näin täsmällinen -
aikajanan suhteen.
Tapahtumat johtavat suoraan seuraaviin.
Kun laboratorion testien tuloksia alkaa tulla,
tuntuu, että voimme huokaista helpotuksesta.
Tuloksissa on jäämiä ampumisesta -
käsineissä ja takeissa,
saamme näiden ihmisten DNA:n -
rikospaikalle jääneistä hylsyistä ja aseiden patruunoista -
sekä aseista.
Saamme tulokset kengänpohjien analyyseista,
jotka osoittavat, että pidätyksessä takavarikoimamme kengät -
sopivat rikospaikan verijälkien vieressä olleisiin jälkiin.
Pakotiellä on samoja kengänjälkiä.
Silloin tuntuu, että olemme oikealla tiellä.
Ilmeisen vahvan teknisen näytön perusteella -
syyttäjä päättää nostaa syytteet -
ja 7. heinäkuuta 2020 -
alkaa oikeudenkäynti Sundsvallin käräjäoikeudessa.
Teoriamme on, että nämä kolme syytettyä -
päättivät teloittaa Phillipin,
ja he päättävät hankkia aseita.
Sitten he menevät paikalle ja ampuvat hänet,
ja sitten he päättävät paeta tätä pakoreittiä pitkin.
Me tutkijat olimme yksimielisiä siitä,
että tämä oli perusteellinen esitutkinta.
Olimme täysin vakuuttuneita näytön perusteella,
että tämä johtaisi langettavaan tuomioon.
Kun käräjäoikeus antaa tuomionsa 5. elokuuta,
tuomioistuin päättää yllättäen vapauttaa nuo kolme miestä -
Phillipin murhasta.
Käräjäoikeuden tuomion mukaan -
tekninen näyttö ei riittänyt.
Aseissa oli nimittäin muidenkin DNA:ta.
Siksi ei voida todeta,
kuka tai ketkä tekivät murhan.
Kolme miestä saivat tuomion sarjasta pikkurikoksia.
Kaksi kolmesta sai lyhyet vankeustuomiot -
ja kolmas sakkoja.
Olin hyvin yllättynyt ja pettynyt.
Se oli aivan muuta kuin mitä odotimme.
Olen pahoillani uhrin omaisten puolesta.
Pettymys oli kouriintuntuva.
Uskoimme osoittaneemme, että nämä kolme henkilöä -
olivat tehneet tämän rikoksen,
joten se turhauttaa.
Ensin tuntui, että ilmat lähtivät pihalle,
mutta sitten ymmärtää, että tämä on käsiteltävä uudestaan.
Tein tästä valituksen välittömästi,
koska halusin, että asia käsitellään mahdollisimman nopeasti.
Meidän on vain yritettävä uudestaan.
Olemme varmoja, että saimme tekijät,
ja että he olivat ne, jotka olimme pidättäneet,
joten pidämme syyttäjän kanssa kokouksen,
ja käymme läpi tuomion. Mietimme, voimmeko lisätä jotain -
ennen kuin syyttäjä valittaa tuomiosta.
Yhtä kännykkää emme voineet käyttää.
Keskitymme yrittämään uudestaan.
Ennen hovioikeuden käsittelyä -
tutkijat päättävät yrittää vielä kerran päästä Kenin kännykkään,
johon ei aikaisemmin onnistuttu pääsemään.
Se lähetetään asiantuntijalle NOA:aan,
keskusrikospoliisille Tukholmaan.
Hän tutkii sitä,
ja me selitämme, miksi se on erittäin tärkeä.
Hän tekee sen kanssa töitä pitkään -
ja onnistuu avaamaan sen.
Jatkamme nyt tutkintaa -
NOA:n asiantuntijan ansiosta -
ja yritämme löytää yhteyden uhrin ja epäiltyjen tekijöiden välillä.
Puhelimessa on muun muassa Wickr-appi.
Siitä näemme, että Ken ja Phillip ovat viestineet keskenään -
murhailtana.
Näemme myös, että he olivat yhteydessä juuri ennen murhaa.
Phillip pyytää heitä tulemaan Nackstavägen 44:ään.
Uskomme, että he sopivat tapaamisesta,
ja että se liittyy huumekauppaan.
Siltä meistä tuntuu, vaikkemme ole voineet todistaa sitä.
Se tunne, kun löydämme tämän yhteyden,
että he olivat yhteydessä tuona iltana,
oli hyvä tunne.
Löydämme puhelimesta myös kuvia -
kyseisen aseen käsittelystä, 6.35mm:n pistoolin,
ja noissa videoissa näkee henkilön -
harmaassa puserossa ja kultakello ranteessa.
Puhelimessa on muitakin videoita,
joissa Kenillä on tuo pusero joissakin juhlissa -
sekä kultakello, joten näemme, että ase on samalla henkilöllä.
Löydämme myös kuvia eri aseiden ammuksista.
Tulimme iloisiksi.
Nyt on mahdotonta, ettemme onnistu.
3. marraskuuta 2020 alkaa hovioikeuden käsittely.
Ken, joka suorittaa rangaistusta, tulee vankeinhoidon kanssa,
mutta kysymys kuuluu, tulevatko vapaana olevat Jussi ja Roman -
ollenkaan paikalle.
On ollut pitkään epävarmaa, tulevatko epäillyt -
hovioikeuden käsittelyyn, sillä he ovat vapaita miehiä.
Mutta he tulevat oikeuteen.
Oikeudenkäynti kestää monta päivää, ja he ovat paikalla.
Ennen käsittelyn päättymistä pyydän, että heidät vangitaan heti.
Sitten me lähdemme ja menemme ulkopuolelle odottamaan.
Hovioikeus ei kuitenkaan tee päätöstä vangitsemisesta -
tänä perjantai-iltapäivänä, joka se sattuu olemaan,
vaan Jussi ja Roman saavat lähteä oikeudenkäynnistä.
Koska heitä ei vangita perjantaina, olemme huolissamme,
ettemme saa langettavaa tuomiota hovioikeudessakaan.
Hovioikeus on kuitenkin syyttäjän linjoilla -
ja muuttaa käräjäoikeuden tuomiota.
22. tammikuuta 2021 -
kolme miestä saa kukin 18 vuoden vankeustuomion.
Koska hovioikeus lykkäsi vangitsemispäätöstä,
Jussi ja Roman ovat nyt kadonneet.
He ymmärsivät, mikä tuomio olisi.
He ehtivät suunnitella tämän.
Se on surullista ja epämiellyttävää varsinkin perheelle ja todistajille,
jotka ovat pelänneet, koska nämä ovat kovia rikollisia.
He voivat tehdä vakavia rikoksia.
Se on uskomattoman turhauttavaa.
Meillä on kaksi tuomittua henkilöä -
vapaalla jalalla, ihmisten keskuudessa,
ja heidät on tuomittu murhasta,
jossa he ampuivat ihmisen.
Heidän löytämisessään on tiettyjä haasteita,
kun muistaa, ettei meillä enää ole avointa esitutkintaa,
jossa voidaan käyttää tiettyjä pakkokeinoja.
Tajusimme, että olimme riippuvaisia yleisöstä.
ETSINTÄKUULUTETTU
Auta poliisi löytämään Roman Rasouli ja Jussi Laamanen,
jotka välttelevät oikeutta.
Heidät on tuomittu 18 vuoden vankeuteen murhasta,
mutta he eivät ole tulleet suorittamaan rangaistustaan.
Emme halua, että yleisö yrittää itse pidättää miehet.
He ovat tuomittuja murhaajia.
Saamme vihjeitä Malmösta -
Haaparantaan. Vihjeitä tuli siis kaikkialta Ruotsista.
Osa vihjeistä oli konkreettisia, ja niissä oli ainesta,
ja ne me tutkimme.
Osa vihjeistä voitiin jättää sikseen heti,
koska ne eivät olleet tärkeitä.
Viestit olivat siis monenlaisia.
Ei ole helppoa piileskellä koko ikäänsä.
Se maksaa paljon, tarvitaan joku suojelija -
ja on oltava varovainen, koska joku voi ilmiantaa,
joten piileskely ei ole helppoa elämää.
Vaikka Jussi ja Roman on etsintäkuulutettu -
sekä Ruotsissa että kansainvälisesti Europolin toimesta,
he onnistuvat pysymään piilossa.
Mutta lokakuussa 2021 -
läntisessä Ruotsissa tehdään kaksi suurta ryöstöä,
joiden jäljet johtavat kahteen murhasta tuomittuun,
joiden uskotaan piileskelevän Värmlannissa.
Itäinen ja läntinen alue tekevät tätä tutkintaa,
joten meillä on lähes alusta asti yhteys,
ja he uskovat tietävänsä, missä miehet ovat.
Me seuraamme Jussin ja Romanin jahtia.
Poliisi on pidättänyt Roman Rasoulin ja Jussi Laamasen.
Viime viikon keskiviikkona, 11 kuukautta tuomion jälkeen,
voitiin tehokkaan jäljitystyön tuloksena -
lopulta napata tuomitut murhaajat,
kun he olivat matkalla piiloonsa luonnonsuojelualueella -
Glaskogenissa Arvikan kunnassa.
Se, että he saavat tilaisuuden kadota -
ja tehdä uusia vakavia rikoksia,
on hyvin ikävää ihmisille, jotka joutuivat kärsimään -
uusista rikoksista.
Samalla voi olla tyytyväinen,
että lopuksi nämä ihmiset saatiin kiinni.
Tämä murha kosketti minua, koska siinä nuori mies -
teloitettiin.
Voi vain kuvitella hänen pelkonsa -
viimeisten minuuttien aikana, kun hän yritti pelastautua.
Tämä murha on tietenkin koskettanut minua.
Nuorella miehellä, joka murhattiin,
on perhe, joka -
ei saa enää tavata häntä.
Se koskettaa.
Tekstitys: Tuija Tuominen plint.com